Справа № 664/3043/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Цюрупинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря Скорик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який більше двох років не проживає у ньому, його особистих речей там немає, комунальні послуги не сплачує, його місце перебування/проживання невідоме. Вважає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку за вищевказаною адресою є перешкодою у здійсненні права користування та розпоряджання належним їй майном. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів

Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Договору дарування житлового будинку від 12.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Олешківського районного нотаріального округу Херсонської області Вороніною О.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №602 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №227817013 від 12.10.2020 року позивач по справі - ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5, 6).

Згідно Довідки №11-04/1972 від 16.10.2020 року, виданої Великокопанівською сільською радою ОСОБА_4 про те, що в АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

За приписами ч. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства ( наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Суд виходить із того, що відповідач не є ні власником, ні членом сім`ї власника житла, місце його проживання було зареєстровано іншим власником житла та він більше двох років не проживає у ньому, а тому у нього немає правових підстав, відповідно до ст. 405 ЦК України, для користування даним житловим будинком.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу на праві приватної власності, без поважних причин більше одного року, не цікавиться житловим приміщенням, не бере ніякої участі в його утриманні, його реєстрація порушує права власника, заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися належним житлом, позовна вимога щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 321, 383 ,391, 405 ЦК України; ст.ст. 4, 12 ,13, 19, 141, 258-259, 263, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду або через Цюрупинський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та проголошено 29.06.2021 року.

Суддя С.І. Сіденко