Справа № 304/632/21 Провадження № 2/304/266/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/632/21 за позовом ОСОБА_1 до Тур`я Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатського області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Тур`є-Реметівської сільської рада Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . Протягом останніх років життя стан здоров`я бабусі значно погіршився, з 2011 року і по день смерті він постійно проживав із бабусею. За життя бабуся 06.07.2007 року склала заповіт, відповідно до змісту якого заповіла мені та моєму брату ОСОБА_2 все належне їй майно. Відповідно до довідки Тур`є-Реметівської сільської ради Закарпатської області № 221 від 20.02.2020 року на день смерті його бабусі в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживав ОСОБА_1 . Оскільки він на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, то відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2021 року встановлено факт, що він постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Його брат ОСОБА_2 разом із бабусею не проживав, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини протягом шести місяців не подав, а відтак, вважається таким, що не прийняв спадщину. У жовтні 2020 року він як спадкоємець за заповітом, що проживав разом із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак листом № 160/01-16 від 09.10.2020 року нотаріус йому повідомив, що у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок йому слід звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування. На підставі вищенаведеного просив суд позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

У підготовче судове засідання ОСОБА_2 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Встановлено, що за життя бабуся 06.07.2007 року склала заповіт, відповідно до змісту якого заповіла позивачу та його брату ОСОБА_2 все належне їй майно. Відповідно до довідки Тур"є-Реметівської сільської ради Закарпатської області № 221 від 20.02.2020 року на день смерті його бабусі в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживав позивач ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 березня 2021 року встановлено факт, що позивач постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Його брат ОСОБА_2 разом із бабусею не проживав, заяву до нотаріуса про прийняття спадщини протягом шести місяців не подав, а відтак, вважається таким, що не прийняв спадщину. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 04.06.2021 року.

Також встановлено, що у жовтні 2020 року позивач як спадкоємець за заповітом, що проживав разом із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак листом № 160/01-16 від 09.10.2020 року нотаріус йому повідомив, що у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на житловий будинок йому слід звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування.

Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч. 2, ст. 392 ЦК України).

За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що у відповідності до Технічного паспорта на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , будинок був збудований у 1947-1960 роках.

У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

На підставі вищенаведеного враховуючи той факт, що позивач прийняв спадщину за померлою бабусею, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення

Керуючись ст. 328, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до Тур`я Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатського області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будовами та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Тур`є-Реметівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області, ; місцезнаходження: 89221 Закарпатська область Ужгородський район с. Тур`ї Ремети, вул. Тканка, 1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: Чепурнов В. О.