Ухвала

19 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 490/3703/19

провадження № 61-1670ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва

від 07 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду

від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком, припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення.

У лютому 2020 року ОСОБА_2 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив усунути йому перешкоди у користуванні житловою кімнатою 2-4 площею 17,3 кв. м у житловому будинку літ. А, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із житлової кімнати 2-4 площею 17,3 кв. м без надання іншого житлового приміщення; та звільнити від речей господарські та побутові споруди, а саме: 42/100 частки сараю літ. Б, 33/100 частки літньої кухні літ. И, літню кухню літ. З, душ літ. Д, вбиральню літ. Г за цією адресою.

У травні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком.

У березні 2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 подали до суду заяву про зміну предмета позову, в якій просили: встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у користування житлову кімнату 2-4, площею 17,3 кв. м, житлову кімнату 2-3 площею 9,5 кв. м, кухню літ. 2-1 площею 9,1 кв. м, ванну кімнату літ. 2-2 площею 2,4 кв. м, які складають ізольоване помешкання - квартиру № 2 , загальною площею 38,3 кв. м, житловою площею 26,8 кв. м у вказаному житловому будинку; припинити право власності ОСОБА_2 на 77/100 часток ізольованого помешкання - квартири № 2 у вказаному домоволодіння зі сплатою грошової компенсації у сумі 19 179,70 грн вартості вказаного ізольованого приміщення; визнати за ОСОБА_1 право власності на 77/100 часток ізольованого помешкання - квартири № 2 загальною площею 38,3 кв. м, житловою площею 26,8 кв. м у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду

від 15 грудня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 відмовлено. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловою кімнатою 2-4, площею 17,3 кв. м у житловому будинку літ. А за адресою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 із житлової кімнати 2-4, площею 17,3 кв. м без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримала 28 грудня 2020 року, що підтверджується копією конверта з апеляційного суду та відомостями штихкодового ідентифікатора.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Ураховуючи, що причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником є поважними, підтверджені належними доказами, касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів із дня отримання заявником копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Проте, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України за подання касаційної скарги не у повному обсязі сплачено судовий збір.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання первісного та зустрічного позовів) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання зустрічного позову про визнання права власності) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510,00 грн).

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Звертаючись до суду з первісним позовом, ОСОБА_2 заявив одну вимогу немайнового характеру (усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення). ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , звертаючись до суду з зустрічним позовом заявили дві вимоги немайнового характеру (встановлення порядку користування житловим будинком, припинення права власності на частку у спільному майні та одну вимогу майнового характеру (визнання права власності на 77/100 часток квартири вартістю 19 179,70 грн). Отже, розмір судового збору за подання первісного позову становить 840,80 грн, а за подання зустрічного позову - 2 522,40 грн (840,80х3).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, ставка судового збору за подання касаційної скарги становить 6 726,40 грн (840,80х4х200%).

До касаційної скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 3 363,20 грн.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 3 363,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2020 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2020 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 09 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик