Провадження № 2/219/999/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 червня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.,

за участю секретаря Захарчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому зазначив, що відповідачі є абонентами позивача та власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за якою підприємство регулярно надає послуги теплопостачання, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. В опалювальні періоди 2017-2018 рр., 2018-2019 рр., 2019-2020 рр., 2020-2021 рр. позивач здійснював подачу енергії в багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 , який має окремий ввід, з подальшим розподіленням теплової енергії між споживачами з використанням внутрішньо будинкової системи опалення, в тому числі до квартири АДРЕСА_3 . В сою чергу, споживач користувався тепловою енергією, що виражає його дію, направлену на встановлення правовідносин з ТОВ «Бахмут-Енрегія». Факт користування відповідачами системою централізованого опалення підтверджується відповідними Актами про підключення житлового будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, теплопостачальник виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачі зобов`язані оплатити надані послуги. При цьому, послуга вважається наданою, якщо особа не відмовилась від послуги у встановленому законом порядку. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє особо обов`язку оплачувати надані йому послуги. Внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань оплачувати вартість товару, за період з жовтня 2017 р. по грудень 2020 р. утворилась заборгованість в сумі 35203,42 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, а також судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.01.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до відзиву відповідачів, останні позовні вимоги не визнали посилаючись на те, що в квартирі АДРЕСА_4 відрізані батареї, тому квартира не забезпечується теплом. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2019 р. встановлено, що згідно акту від 24.07.2018 р., складеного комісією ЖЕУ-5 ТОВ, ТСК «Восток», під час обстеження вищевказаної квартири встановлено, що квартира не жила, опалення, водопровід обрізані колишніми мешканцями, які зловживали алкоголем. Послуги централізованого опалення у вищевказану квартиру з 2008 р. не надавались, тому суд вважав встановлений факт відсутності в квартирі відповідача централізованого опалення з 2008 р. При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що після ухвалення вищевказаного рішення суду, жодної претензії щодо наявності заборгованості від позивача не надходило. Крім того, вважає, що позивачем подано позовну заяву з пропуском строку позовної давності. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.12.2020 р. (а.с.5).

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується довідками Артемівської міської ради № 6940 від 28.12.2020 р. та № 6942 від 28.12.2020 р. (а.с.32,33).

З акту ЖЕУ № 2 КП «Бахмутська управляюча компанія» від 01.02.2021 р. вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають в квартирі АДРЕСА_4 (а.с.44).

На ім`я відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що встановлено з розрахунку заборгованості за теплову енергію.

Відповідно до розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 наявна заборгованість в розмірі 35203,42 грн. (а.с.4).

Рішеннями виконкому Бахмутської міської ради № 191 від 13.09.2017 р., № 288 від 29.12.2017 р., № 227 від 16.10.2018 р., № 265 від 21.11.2018 р., № 80 від 09.04.2019 р., № 257 від 21.10.2019 р., № 106 від 17.03.2020 р. встановлено тарифи на теплову енергію, закінчення та початок опалювального періоду (а.с.13, 14, 24, 25, 26, 27).

Згідно Актів від 17.10.2017 р., 10.04.2018 р., 26.10.2018 р., 10.04.2019 р., 31.10.2019 р., 16.04.2020 р. встановлено підключення та відключення житлового будинку АДРЕСА_2 до системи централізованого опалення (а.с.6-11).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

У відповідності до ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Тобто, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідача коштів за надання житлово-комунальних послуг. А тому, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі № 3-184гс14.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги не несе відповідальності за її ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, якщо доведе, що в точці обліку такої послуги (в разі укладення індивідуального договору - на межі внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку та інженерно-технічних систем приміщення споживача) її якість відповідала вимогам, встановленим цим Законом, іншими актами законодавства і договором.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 . Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , за період з жовтня 2017 року по грудень 2020 року, наявна заборгованість в розмірі 35203,42 грн.

Відповідачі вважають, що з позовних вимог вбачається строк позовної давності.

Так, позивач звернувся до суду 24.12.2020 року, період утворення заборгованості з жовтня 2017 року по грудень 2020 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Отже, до позовних вимог про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання, за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року, в сумі 1836,14 грн., слід застосувати строк позовної давності та в цій частині у задоволенні позову відмовити.

Заборгованість за послуги з теплопостачання за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року, в сумі 33 367,28 грн., підлягає стягненню з відповідачів солідарно, оскільки позивачем не пропущено строк позовної давності.

Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що в квартирі АДРЕСА_4 відрізані батареї, тому квартира не забезпечується теплом, з таких підстав.

Згідно з п. п. 24, 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання своєї статутної мети ТОВ «Бахмут-Енергія» здійснює постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_2 , тому як вищезазначений будинок є багатоповерховими, опалення до приміщення відповідачів здійснюється від транзитних трубопроводів житлових будинків і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію в належному їм приміщенні.

Постачання теплоносія протягом всього періоду проводилось не порушуючи вимоги чинного законодавства та щорічних розпоряджень виконавчого комітету Бахмутської міської ради «Про початок та закінчення опалювального періоду», що підтверджується матеріалами справи.

Судом не встановлені обставини щодо дотримання порядку розгляду та прийняття рішення про відключення окремого житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, тому суд дійшов висновку, що відключення квартири відповідача від системи центрального опалення (обрізка системи опалення у квартирі) було здійснено з його порушенням.

Верховний Суд України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192 цс15 зробив висновок про те, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Суд не приймає, як докази фотокартки, які надані відповідачем ОСОБА_1 , оскільки вони не містять інформації щодо дати їх утворення та місце розташування житлового приміщення.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що вказане відключення квартири від системи централізованого опалення будинку відбулось силами колишніх мешканців квартири, не приймається до уваги, оскільки саме частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 1992,27 грн.

Керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. 322 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія», адреса знаходження: Донецька область, м. Бахмут, вул. Зелена, 41, , до ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 , іпн НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» заборгованість за послуги з теплопостачання, за період з грудня 2017 року по грудень 2020 року, в сумі 33 367 (тридцять три тисячі триста шістдесят сім) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» судовий збір у розмірі 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 14 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» судовий збір у розмірі 996 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 13 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Погрібна