Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дмитрівка Чернігівської області померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Мати позивача ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , але в період з 2015 року до липня 2016 року вона фактично проживала разом з позивачем в квартирі АДРЕСА_3 .

Через загострення збройного конфлікту на території Донбасу, відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року в даній місцевості було розпочато проведення антитерористичної операції. В липні 2016 року стан здоров`я матері значно погіршився. Позивачем було прийнято рішення перевезти мати до родичів в Чернігівську область в смт. Дмитрівку, там позивач влаштував матір до Дмитрівської районної лікарні №1. Проте в Дмитрівській районній лікарні № 1 ОСОБА_3 пробула 2 тижні, ІНФОРМАЦІЯ_2 вона померла.

За умов ситуації, що склалась постійне місце проживання матері позивача ОСОБА_3 на час відкриття спадщини визначити було складно, тому звернувшись в усному порядку до нотаріуса, позивач отримав роз`яснення, що в даному випадку місце відкриття спадщини визначається місцезнаходженням нерухомого майна спадкодавця. Тому позивачу необхідно було звертатись із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори Новоазовського районного нотаріального округу. Однак в період з 2014 року по теперішній час с. Широкине, де знаходиться частина спадкового майна, розташоване на лінії зіткнення, біля села не припиняються бойові дії, тому позивач фактично поза своєю волею не мав безпечних можливостей звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини за місцезнаходженням частини спадкового майна, враховуючи, що інша частина нерухомого майна, яка належала спадкодавцеві знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, де органи державної влади тимчасово припинили функціонування.

Крім того після смерті матері, через відсутність стабільної роботи та постійного житла, позивач повернувся до м. Сніжне Донецької області. У період з серпня 2016 року по листопад 2017 року позивач безперервно знаходився в м. Сніжне. У зв`язку з наведеними обставинами він не мав достатніх можливостей звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Лише в листопаді 2017 року позивач разом з родиною був вимушений переїхати з м. Сніжне Донецької області до м.Ірпінь Київської області. В цей час в умовах раптового переїзду були загублені правовстановлюючі документи на спадкове майно та документи, які підтверджують факт родинних відносин між мною та ОСОБА_3 .

Через напружену воєнну ситуацію на території Донецького регіону та у зв`язку із введенням системи пропусків через лінію розмежування, після переїзду у 2017 році, позивач лише в лютому 2020 року мав можливість поїхати в м. Сніжне. Там ним були знайдені загублені документи на спадкове майно.

Після послаблення карантинних заходів на території України позивач повернувся до м.Ірпінь і мав змогу звернутись до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини, оскільки вже мав на руках необхідні правовстановлюючі документи на спадкове майно та документи, на підставі яких можна встановити факт родинних відносин з його матір`ю ОСОБА_3 . Однак державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області позивачу було надано роз`яснення № 545/01-16 від 30.06.2020 року, що він як спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері та було рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

06.08.2020 року ухвалою Волноваського районного суду відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 37).

08.06.2021 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області первісний відповідач у справі військово-цивільна адміністрація сіл Широкіно та Бердянське Волноваського району за клопотанням позивача замінений на належного відповідача ОСОБА_2 (а.с. 85).

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 42-44, 53).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи (а.с. 90).

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорта на ім`я позивача ОСОБА_1 встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 9-11).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 28.11.2017 року № фактичним місцем проживання позивача ОСОБА_1 є АДРЕСА_5 (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_4 встановлено, що його матір`ю є ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про смерть встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт.Дмитрівка Чернігівської області померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.08.1999 року Новоазовською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 успадкували після смерті ОСОБА_6 в рівних частках кожний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,1835 га (а.с. 15).

Відповідно до договору дарування Ѕ частки житлового будинку від 12.10.2007 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_7 Ѕ частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,1835 га (а.с. 16).

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 706653 від 24.06.2008 року встановлено, що ОСОБА_3 є власницею земельної ділянки площею 0,1835 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_3 є власницею квартири АДРЕСА_6 (а.с. 32-33).

Згідно листа Ірпенської міської державної нотаріальної контори «Щодо надання роз`яснень» від 30.06.2020 року № 545/01-16 на ім`я ОСОБА_1 , останньому рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 34).

Згідно копії спадкової справи померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , надісланої на адресу суду другою Запорізькою нотаріальною конторою, встановлено, що спадщину після смерті останньої прийнято донькою ОСОБА_2 та останній видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.11.2017 року. Згідно свідоцтва спадщина складається з недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року в сумі 12392,76 гривень (а.с. 60-73).

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 є мешканцем тимчасово окупованої території, що створило для нього реальні об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 . Суд визнає зазначені обставини об`єктивними, істотними, а тому є достатні підстави для визначення їй додаткового строку в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним надати строк для подання заяви про прийняття спадщини на три місяці з дня набрання рішенням законної сили, вважаючи саме такий термін достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82,141, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Дмитрівка Чернігівської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук