Справа № 350/1852/19
Номер провадження 2/350/23/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретаря Маєвської С.П.

адвокатів Гутник П.М. та Гордій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Перегінської селищної ради про визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Перегінської селищної ради про визнання незаконним рішення виконкому, суд -

в с т а н о в и в :

У своїй позовній заяві позивач-відповідач ОСОБА_1 просив суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності на 40/100 частин домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , та складається з веранди площею 4.5 м2, коридору площею 8.1 м2, кухні площею 21 м2, кімнати площею 20.9 м2 та кладової площею 4.3 м2, а всього загальною площею 58.8 м2 та визнати за ним право власності на сарай Б, вбиральню Г та залишити в спільному користуванні криницю та огорожу.

У своїй позовній заяві відповідачка-позивачка ОСОБА_2 просила суд постановити рішення, яким визнати незаконним рішення виконкому Перегінської селищної ради №106 від 08.11.2011р.про «Оформити право власності гр. ОСОБА_1 на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 » та просила розподілити судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач-відповідач ОСОБА_1 мотивує тим, що з часу свого народження і по даний час проживає по АДРЕСА_1 . Виконком Перегінської селищної ради п.3 рішення №106 від 08.11.2011 року дав йому дозвіл оформити право власності на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак коли він звернувся в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» для реєстрації права власності йому було відмовлено у зв`язку з тим, що він не зміг надати документи про те, що саме входить в Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 . Тому він змушений був звернутися до суду за захистом свого права і просить суд задоволити його позовні вимоги.

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 свої позовні вимоги мотивує тим, що відсутні будь-які підстави визнавати право власності на 40/100 частин домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . Виконком Перегінської селищної ради не мав правових підстав приймати рішення №106 від 08.11.2011 року, що стосується оформлення права власності за ОСОБА_1 . А тому просить суд задоволити її позовні вимоги у повному об`ємі.

У судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що у 1959 році йо матері ОСОБА_3 було видано ордер №38, від 01.09.1959 року, на вселення в комунальну квартиру, площею 25 м2. Він у цій квартирі проживає з часу свого народження та по сьогоднішній день. Рішенням виконкому Перегінської селищної ради №106 від 08.11.2011р. йому надано дозвіл оформити право власності на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 . Оформити за собою право власності він так і не зміг, хоча звертався у різні дозвільні інстанції, а тому змушений був звернутися до суду. Просить його позов задоволити повністю, а у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

У судовому засіданні представник відповідачки-поивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 суду пояснив, що проживання у спірній квартирі жодним чином не дає право ОСОБА_1 претендувати на неї та ставити питання про визнання за ним права власності. Крім того виконком Перегінської селищної ради при винесенні рішення №106 від 08.11.2011 року перевищив свої повноваження, що у свою чергу тягне за собою, як наслідок, визнання такого рішення не дійсним. Тому просить суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а позов ОСОБА_2 задоволити у повному об`ємі.

У судовому засіданні представник Перегінської ТГ - Марко М.Я. позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та просила їх задоволити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просила відмовити.

Вислухавши позивача-відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача-позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , представника Перегінської селищної ради, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані, або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до такого висновку.

Встановлено, що згідно копії Технічного паспорта/а.с.6-8/ позивач-відповідач ОСОБА_1 користується та проживає у частині домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Копіями рішення виконкому Перегінської селищної ради №106 від 08.11.2011 року та протоколу засідання виконавчого комітету та архівними витягами/а.с.9, 16, 67-69, 70, 92-94, 95/ підтверджено, що на засіданні виконкому Перегінської селищної ради 08.11.2011 року розглядалося питання про оформлення права власності, і п.3 цього рішення дано дозвіл «Оформити право власності гр. ОСОБА_1 на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 ».

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позову, крім тих, що є в матеріалах справи не існує.

Статтею 346 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав припинення права власності, а саме :

1) відчуження власником свого майна;

2) відмови власника від права власності;

3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;

4) знищення майна;

5) викупу пам`яток культурної спадщини;

6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону;

8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника;

9) реквізиції;

10) конфіскації;

11) припинення юридичної особи чи смерті власника;

12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Жодним із перелічених пунктів не передбачено такої можливості припинення права власності, як оформлення.

Відповідно до ст.ст.29 та 60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції 07.08.2011 року, до відання виконавчих комітетів щодо управління комунальною власністю належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо визначення сфер господарської діяльності та переліку об`єктів, які можуть надаватися у концесію, подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна. А уже органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, давати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Судом встановлено, що після Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.12.2010 року/а.с.13-15/ та Ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 20.07.2011 року домоволодіння по АДРЕСА_1 повернулося до комунальної власності Перегінської селищної ради. А тому питання припинення права власності на дане домоволодіння відноситься виключно до компетенції Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, органу місцевого самоврядування.

Аналізуючи документи, які містяться в матеріалах справи та пояснення сторін по даній справі суд вважає, що ОСОБА_1 не надав належні та допустимі докази того, що він намагався вирішити питання реєстрації права власності у позасудовому порядку. Тобто, немає жодного підтвердження того, що він звертався у органи реєстрації права власності на нерухоме майно і йому було відмовлено у реєстрації такого на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідачка-позивачка ОСОБА_2 у своїй позовній заяві просила визнати незаконним рішення виконкому Перегінської селищної ради №106 від 08.11.2011р. про «Оформити право власності гр. ОСОБА_1 на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 » та просила розподілити судові витрати по справі. Однак у судовому засіданні судом встановлено, що тільки п.3 вищезгаданого рішення стосується спірних правовідносин, а решта рішення виконкому за №106 від 08.11.2011р.до суті спору не має жодного відношення.

На підставі ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь відповідачки-позивачки ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 8941 грн.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Перегінської селищної ради про визнання права власності - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Перегінської селищної ради про визнання незаконним рішення виконкому - задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати пункт 3 рішення виконавчого комітету Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №106 від 08.11.2011 року, а саме «Оформити право власності гр. ОСОБА_1 на Ѕ домоволодіння АДРЕСА_1 ».

Стягнути в солідарному порядку з Перегінської селищної ради Івано-Франківської області та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати по справі в розмірі 8941 грн.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Бейко

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2021 року.