Справа № 307/1258/20
Провадження № 2/307/929/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2021 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , де третя особа: ОСОБА_2 про захист порушенного права кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором,
Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвокат Бойко О.М. у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подали, а тому, суд на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України справу розглянув за їх відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.
Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до умов п. 3.1.4 договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за кредитним договором іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5. цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі у урахуванням податків.
Згідно п.5.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).
Відповідно до п. 5.4 договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду.
Позичальником належним чином не виконувались обов`язки щодо повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 лютого 2011 року по цивільній справі № 2-279/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги було задоволено в повному обсязі. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору №014/4044/82/33342 від 26 червня 2007 року в сумі 117 745, 06 гривень. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору №014/4044/82/33342 від 26 червня 2007 року в сумі 117 745, 06 гривень шляхом звернення стягнення на належний їм предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також стягнуто солідарно судові витрати (а.с.23-24).

Зазначене рішення суду відповідачем та третьою особою не виконано.

Позивач, звернувшись до суду з даним позовом, посилався на те, що в ході примусового виконання рішення суду стало відомо, що ОСОБА_3 , якій належала Ѕ частина будинку, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно до відповіді Тячівської державної нотаріальної контори встановлено, що після її семрті була заведена спадкова справа та видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 25, 30).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості за №206526640 вбачається, що Ѕ частина домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за померлою ОСОБА_3 ( а.с.31-32).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора зобов`язані задовольнити спадкоємці в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідачі у справі відповідно, як дружина та діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до положень ст.1261 ЦК України.

Згідно вимог ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави; за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором бо законом; заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.592 ЦК України, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави у випадках встановлених договором.

У відповідності до статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотекодержатель має пріоритет у задоволенні вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Порядок передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та його право на продажу предмета іпотеки передбачені ст.ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про іпотеку» реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону.

Згідно із ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності відсутнє інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Верховний Суд України у постанові від 09 вересня 2015 року у справі № 6-483цс15 виклав правовий висновок, відповідно до якого поняття «мораторій» у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов`язання (п.2 ч.1 ст.263 ЦК України).

Отже, оскільки кредитний договір укладено на споживчі цілі, в іноземній валюті, загальна площа житлового будинку, який перебуває в іпотеці не перевищує 250 кв.м та становить 79,50 кв.м, житловий будинок є постійним місцем проживання іпотекодавця, він у ньому зареєстрований та у його власності не перебуває інше нерухоме житлове майно, що позивачем не спростовано ніякими доказами, то суд вважає, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід відстрочити на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року.

У пункті 1 ч.2 ст.141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 200, 209, 223, 247, 258-296 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 575, 589, 590, 592, 611, 1048-1050, 1054, 1218, 1261, 1282, ЦК України, ст.ст. 3, 7, 33, 38, 39 Закону України "Про іпотеку" суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , де третя особа: ОСОБА_2 про захист порушенного права кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №014/4044/82/33342 від 26 червня 2007 року в розмірі 117 745, 06 (Сто сімнадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 06 копійок) гривень звернути стягнення на предмет іпотеки на Ѕ частину домоволодіння, загальною площею 79,50 кв.м, житловою площею 42,40 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване на праві приватної власності за померлою ОСОБА_3 , спадкоємцем якої відповідно до свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 2 102, 00 гривні (Дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», адреса: 01011, м.Київ, вул. Лескова, 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.