ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Херсон

справа № 766/10640/19

провадження № 22-ц/819/359/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретарь Литвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області в складі суду Ус О.В. від 12 листопада 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на його користь: грошові кошти в розмірі 8 400 (вісім тисяч чотириста) доларів США за борговою розпискою від 19 січня 2017 року та судові витрати в розмірі 2 211,30 грн.

В обґрунтування доводів позову вказав, що 19.01.2017 він дав у борг ОСОБА_1 та ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 8400 доларів США, які вони зобов`язалися повернути до 31 травня 2017 року, вказаний факт підтверджується розпискою. Станом на день звернення до суду борг не погашений, на його численні прохання, відповідачі знаходили різні причини, за яких вони не можуть повернути борг, а в подальшому взагалі стали уникати спілкування, внаслідок чого він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою - задоволено. Суд ухвалив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) заборгованість за договором позики від 19.01.2017 року в розмірі 8400 доларів США (вісім тисяч чотириста доларів США).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1296,76 грн. (одна тисяча двісті дев`яносто шість гривень сімдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1296,76 грн. (одна тисяча двісті дев`яносто шість гривень сімдесят шість копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції при винесенні рішення по суті справи були неповно з`ясовані обставини справи та недоведені належними доказами обставини справи, які суд визнав встановленими, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, а тому просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що на момент винесення рішення по суті справи відповідачі присутніми в судовому засіданні не були, з оригіналом розписки не ознайомлювались, судом їх пояснення з приводу обставин укладення договору позики та проставляння підписів на розписці не заслухано. Вважає, що судом першої інстанції достеменно не було встановлено, що підписи на оригіналі розписки виконані саме відповідачами.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача доводи апеляційної скарги не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, адвокатом, який діє в його інтересах, Варняк Н.С. надана заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Заслухавши доповідача, представника позивач, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 19.01.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали грошові кошти в розмірі 8400 доларів США, строком повернення до 31 травня 2017 року, факт отримання грошових коштів підтверджено розпискою (а.с. 4). Відповідачами не надано доказів повернення грошових коштів позивачеві. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Вказаним договором не встановлено іншого порядку повернення боргу та не передбачено його визначення в грошовому еквіваленті до національної валюти України - гривні, тому правових підстав для перерахунку у гривні не вбачається.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 19 січня 2017 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали грошові кошти в розмірі 8400 доларів США, строком повернення до 31 травня 2017 року. Факт отримання відповідачами грошових коштів підтверджено розпискою (арк. справи 4).

Суд вважав заяви, подані ОСОБА_1 та адвокатом Варняк Н.С. про відкладення розгляду справи зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, яка перебуває в провадженні суду з 29.05.2019 р. Крім того, суд прийняв до уваги, що подавши відзив на позов, з часу закриття підготовчого провадження 21.02.2020 року, відповідачем ОСОБА_1 та його адвокатом Варняк Н.С. не подавалися будь-які докази, клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (частина друга статті 1047 ЦК України).

Письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 цього Кодексу).

Оригінал боргової розписки від 19 січня 2017 року, наданий суду першої інстанції, містить умови про отримання грошових коштів у сумі 8 400 дол. США (вісім тис чотириста дол. США), дату отримання коштів 19 січня 2017 року ( як дату підписання боргової розписки), а також зобов`язання відповідачів повернути позичену суму до 31 травня 2017 року (а. с. 100). У даній розписці позичальниками зазначено, що вони взяли у позивача у борг 8 400 дол. США.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , та його адвокат Варняк Н.С. протягом усього розгляду справи, надавши відзив на позовну заяву, жодного разу в судове засідання не з`явилися. Матеріали справи містять п`ять заяв про відкладення розгляду справи (а.с. 50, 58, 68, 83, 98) та одну заяву Варняк Н.С. про розгляд справи за її відсутності (а.с. 75). Таким чином, у жодному судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат участі не прийняли.

У відзиві на позов адвокат Варняк Н.С. зазначила, що вважає передчасним подання клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на стадії підготовчого провадження та у разі необхідності таке клопотання буде заявлено відповідачем при подальшому розгляді справи (а.с. 74), при цьому надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності, проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду не заперечувала (а.с. 75), у подальшому знов подавала заяви про відкладення розгляду справи (а.с. 83, 98).

Разом з тим, процесуальний закон ставить певні вимоги до підготовчого засідання, у якому крім іншого суд вирішує питання про призначення експертизи (ст. 198 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про зловживання процесуальними правами зазначеної сторони відповідача, не подання у встановленому процесуальним законом порядку будь-яких доказів, клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Отже, доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування обставин справи та не дослідження доказів, якими ці обставини підтверджуються є безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеним.

ОСОБА_1 та його адвокат Варняк Н.С. не були позбавлені можливості ознайомитися з оригіналом розписки, надати свої пояснення у судовому засіданні суду першої інстанції, подати клопотання як про призначення почеркознавчої експертизи так і інші клопотання щодо з`ясування обставин у спірних правовідносинах. Проте, і в апеляційній скарзі особа, яка подала апеляційну скаргу, не порушувала клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, не надавала доказів на спростування вимог позову. За наведених вище обставин доводи апеляційної скарги щодо зазначення відповідачем у відзиві на позов проте, що ОСОБА_1 достеменно не пам`ятає і підтвердити факт вчинення ним підпису на розписці без вивчення оригіналу є неможливим, є неспроможними.

Інші доводи щодо рішення суду першої інстанції , апеляційна скарга не містить.

Зміст виданої відповідачами боргової розписки однозначно вказує, як на факт отримання у тому числі ОСОБА_1 від позивача грошової суми, так і на обов`язок ці грошові кошти повернути.

Дійсність договору позики в установленому законом порядку не оспорена, в той час як приписами статті 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно із якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції щодо вирішення стягнення заборгованості за договором позики з ОСОБА_3 не оскаржується, колегія суддів в силу принципу диспозитивності, в цій частині його не переглядає.

За викладених обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому рішення суду, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права в оскарженій частині підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2020 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови суду складено 17 лютого 2021 року.

Суддя І.В. Склярська