ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/2/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Бебі В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою боржника ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 2.10.2020 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2020 року, яким стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу/, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2020 року та до досягненні дитиною повноліття, за нововиявленими обставинами, а саме просив переглянути вказане рішення, винести ухвалу про зупинення виконавчого провадження за вказаним судовим наказом, відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши, що з народження дитини, вони проживають разом в квартирі АДРЕСА_1 . Після народження дочки стягувач ОСОБА_3 не працювала, а ОСОБА_2 повністю утримував сім`ю. На теперішній час заявник продовжує утримувати дочку, купує їй необхідні речі, їжу, одяг, іграшки, тому у примусовому стягненні аліментів немає потреби. Крім того, ОСОБА_2 має кредитні зобов`язання по трьом договорам, які сплачує щомісячно.

Представник стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки доводи заявника не є підставами для скасування судового наказу.

Заслухавши боржника, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України „Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Суд в межах заявлених вимог заяви та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття.

Як наголошує ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому ч.1 ст.182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, 07.09.2007 року сторони уклали між собою шлюб, в якому і перебувають на день розгляду розгляду справи (а.с.10). Від зареєстрованого шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Сторони проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, не підтримують шлюбних відносин. Вказані обставини не заперечувались сторонами по справі, тому не підлягають доказуванню у даному цивільному провадженні в розумінні ст.82 ЦПК України.

05.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 228 700 дол. США на строк до 05.08.2036 року.

22.12.2018 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0222/82/0577383, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 191 957,97 грн.

Як регламентовано ч.3 ст.19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом ч.1-2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.4-5, ч.1, ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

08.09.2020 року ОСОБА_3 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання їх спільної доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (а.с.1-3).

Судовим наказом судді Дарницького районного суду м. Києва Цимбал І.К. від 02.10.2020 року з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку/доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.23).Вказаний розмір аліментів був розрахований, виходячи із диспозиції п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Як регламентує ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За правилами ч.1-2 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Підпункт 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, беручи до уваги, що наявність у боржника ОСОБА_2 боргових відносин по кредитним договорам, на яких наголошував сам заявник, не є нововиявленими обставинами для скасування судового наказу про стягнення аліментів і відмови у задоволенні відповідної заяви ОСОБА_3 , крім того, ОСОБА_2 не надано доказів, що він утримує малолітню дитину, та інших доказів, які є істотними обставинами, що були приховані заявником або невідомі суду при винесені судового наказу і впливають на його зміст, тому в задоволенні заяви про перегляд судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2020 року за нововиявленими обставинами, скасування судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2020 року необхідно відмовити.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 19; 76-80; 81; 133; 141; 160-161; 259; 263-265; 423; 430 ЦПК України, на підставі ст.18; 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 180-182 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.8; 11 Закону України „Про охорону дитинства", підпункту 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви боржника ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 2.10.2020 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини ухвали через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :