Справа № 408/5947/19-ц
Провадження № 2-к/408/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого-судді Булгакової Г.В.

при секретарі Ришковій Г.О.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення суду Кричевського району Могілевської області Республіки Бєларусь від 24.06.2019 року про стягнення на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

До Біловодського районного суду Луганської області з Головного територіального управління юстиції у Луганській області надійшло клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення суду Кричевського району Могілевської області Республіки Бєларусь від 24.06.2019 року про стягнення на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини.

На виконання вимог ч.1 ст.467 ЦПК України судом направлялись повістки на адресу відповідача, встановлену судом а саме: АДРЕСА_2 , однак судові повістки без вручення поверталися до суду, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р на території м. Луганськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, поштові відділення розташовані в районі проведення антитерористичної операції не працюють.

Також судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Біловодського районного суду Луганської області було повідомлено ОСОБА_2 про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

В передбачений ч.1 ст.467 ЦПК України строк від ОСОБА_2 до суду письмових заперечень на клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення білоруського суду не надходило.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 04 лютого 2020 року клопотання призначено до судового розгляду.

В судові засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав. У відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про відмову в визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду виходячи з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Республікою Білорусь і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

Згідно ч.1 ст.464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В ході підготовки до розгляду даного клопотання судом було направлено запит до Управління державної міграційної служби в Луганській області, за інформацією якого було встановлено місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

27.12.2020 та 19.02.2021 року судом направлялись повістки на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , однак судові повістки без вручення поверталися до суду, оскільки згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р на території м. Луганськ органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, поштові відділення розташовані в районі проведення антитерористичної операції не працюють.

З метою повідомлення відповідача ОСОБА_2 про виклики в судові засідання повістки про виклик були також розміщені на офіційному веб-порталі «Судова влада України» на сторінці Біловодського районного суду Луганської області.

Однак фактично жодного разу відповідач в судовому засіданні не був з невідомих суду причин, причини неявки в судове засідання не повідомив, до суду з заявою про проведення судового розгляду справи без його участі не звертався, клопотань про відкладення судового засідання, чи пояснень до суду не подавав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 468 ЦПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Судом під час розгляду вказаної справи було вжито вичерпних заходів, спрямованих на завчасне та належним чином повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце кожного слухання справи, однак з об`єктивних причин, які не залежать від суду, відповідач виклики до суду отримати не зміг.

Розглянувши наявні матеріали справи, зокрема приймаючи до уваги, що у суду відсутні докази того, що ОСОБА_2 дійсно проживає за вказаною адресою та фактично отримав виклик до суду, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про визнання та дозвіл примусового виконання на території України ухвали про судовий наказ суду Республіки Бєларусь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст.ст.462-467ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання та дозвіл примусового виконання на території України рішення суду Кричевського району Могілевської області Республіки Бєларусь від 24.06.2019 року про стягнення на її користь з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або шляхом подання апеляційної скарги до Біловодського районного суду Луганської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Біловодського районного суду

Луганської області Г.В. Булгакова