465/220/21
2/465/1998/21
У Х В А Л А

про самовідвід

16.02.2021 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю. М. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої суддею Франківського районного суду м. Львова С. М. Мартьяновою (головою Франківського районного суду м. Львова), -

в с т а н о в и в :

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої суддею Франківського районного суду м. Львова С. М. Мартьяновою (головою Франківського районного суду м. Львова).

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15 січня 2021 року задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 20 січня 2021 року задоволено заяву судді Франківського районного суду м. Львова Марків Ю. С. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 29 січня 2021 року суддя Франківського районного суду м. Львові Гладишева Х.В. задоволила собі заяву про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 08 лютого 2021 року суддя Франківського районного суду м. Львові Мигаль Г. П. задоволила собі заяву про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21.

Відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 11 лютого 2021 року суддя Франківського районного суду м. Львові Величко О. В. задоволив собі заяву про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21.

Згідно з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15 лютого 2021 року матеріали цивільої справи передано на розгляд судді Ванівському Ю. М.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за неможливе прийняти матеріали до свого провадження та заявляю самовідвід, з метою уникнення сумнівів в обєктивності та неупередженості.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Мотивами заяви про самовідвід є те, що я працюю в тому ж судді, що й суддя Мартьянова С. М.

Відтак, у сторін може виникнути сумнів в обєктивності розгляду.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України, суддя, зобовязаний заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Поряд з тим, ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливими в розумінні ст. 6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в обєктивності та неупередженості судді.У справі Деблед проти Бельгії, Європейський суд вказав, що не можна вважати неупередженим суддю, якщо він раніше мав можливість ознайомитися із справою, її учасниками, скласти свою думку ще до того, як розпочався даний судовий розгляд.

Відповідно до п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Згідно із пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, відповідно до яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Оскільки ми з суддею Мартьяновою С. М. працюємо в одному судді, з метою уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у зв`язку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Задоволити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Ванівського Ю. М. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/220/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Вищої ради правосуддя, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої суддею Франківського районного суду м. Львова С. М. Мартьяновою (головою Франківського районного суду м. Львова).

Матеріали справи № 465/220/21 передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ванівський Ю. М.