ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/382/21 Номер провадження 22-ц/814/1458/21Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2021 року (час ухвалення судового рішення з 14:05:19 год. до 14:33:46 год, дата виготовлення повного тексту судового рішення - 15.04.2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, третя особа - ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, після уточнення позовних вимог, просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі ј частки з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання - 30.06.2024 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що між її батьками шлюб розірвано у січні 2018 року. Вона навчається і проживає у м.Києві, перебуває на повному утриманні матері. Батько матеріальної допомоги не надає взагалі.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у Київському університеті культури ІV рівня акредитації, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 135 гривень щомісячно, починаючи з 28.01.2021 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 454 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 стверджує, що суд першої інстанції неповно з`ясував суттєві обставини справи, зокрема залишив поза увагою, що вона працювати не має можливості, оскільки є студенткою денної форми навчання, у матері на утриманні перебуває її сестра, яка є інвалідом. Для забезпечення ефективного проходження навчального процесу їй необхідна оргтехніка, відеокамера, мікрофони, папір, канцелярське приладдя, одяг та харчування, слід оплатити за навчання 33 000 грн у рік та по 500 грн. щомісяця за гуртожиток. Батько, в свою чергу, матеріальної допомоги не надає взагалі, має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 67 103 грн. 37 коп. на її утримання та на утримання її сестри, хоча офіційно не працює, однак знаходить кошти на відпочинок з новою сім`єю, влаштування сімейних світ.

У відзиві ОСОБА_2 навів свої заперечення на доводи апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення.

Зокрема, стверджує, що доводи позивача є необґрунтованими, оскільки суду не надано доказів отримання ним будь-якого доходу та можливість надавати матеріальну допомогу.

На підставі ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Ураховуючи, що згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Шершнівка Лубенського району, відповідач ОСОБА_2 , є її батьком, мати ОСОБА_3 (а.с.3).

Як вбачається з рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 січня 2018 року, шлюб, зареєстрований 10 серпня 2002 року у Шершнівській сільській раді Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 4 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а.с.6).

Відповідно довідки Київського університету культури № 281/20 від 22.12.2020 року ОСОБА_1 є студентом 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури IV рівня акредитації, стипендії не отримує, термін навчання з 15.09.2020 по 30.06.2024 року (а.с.7).

Згідно договору № 36002 від 30.06.2020 року, укладеного між Київським університетом культури та ОСОБА_1 , сума оплати за семестр навчання складає 16 500 грн (а.с.53).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 червня 2018 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 15 червня 2018 року зареєстрували шлюб, про що у Лубенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавської області внесено відповідний актовий запис № 136 (а.с.35).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 20.12.2017 року ОСОБА_2 у другому шлюбі має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36).

Відповідно копії акту, складеного комісією у складі Горбатко М.П., ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , проживає, але не зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі своєю родиною: дружиною ОСОБА_9 та сином ОСОБА_6 (винаймають квартиру) (а.с.37).

З розрахунку Північно-східного міжрегіонального управління МЮ(м.Суми) вбачається, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 у розмірі 67 103,37 грн (а.с.61).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка навчається у Київському університеті культури IV рівня акредитації на першому курсі денної форми навчання, на контрактній основі, стипендії не отримує, а відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу повнолітній доньці під час навчання. Судом враховано, що відповідач має на утриманні малолітню дитину, має мінливий дохід і докази того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в заявленому розмірі не надано.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною другою ст.200 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статтей 187, 189-192,194-197 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм права у поєднанні з основними правилами доказування (параграф перший глави п`ятої розділу першого ЦПК України) дає підстави зробити висновок про те, що обов`язок батька (матері) надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка продовжує навчання, презюмується. Батько (мати) можуть бути звільненні від такого обов`язку у разі доведеності факту неможливості надавати допомогу дитині, при цьому, зважаючи на специфіку спірних правовідносин, обов`язок доведення такого факту покладається саме на батька (мати), до яких пред`явлений позов.

По суті, апеляційна скарга повторює доводи позову, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Твердження позивача про те, що вона працювати не має можливості оскільки є студенткою денної форми навчання, у матері на утриманні перебуває її сестра, яка є інвалідом, для забезпечення ефективного проходження навчального процесу їй необхідна оргтехніка, відеокамера, мікрофони, папір, канцелярське приладдя, одяг та харчування, слід оплатити за навчання 33 000 грн у рік та по 500 грн щомісяця за гуртожиток, є підставою для звернення до суду з іншими позовними вимогами.

Наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 липня 2017 року (у справі №539/1654/17) не може підставою для стягнення з відповідача аліментів у більшому розмірі, ніж визначений судом першої інстанції, так як стягнення аліментів за поданим позовом не є «покаранням» за несплату аліментів за рішенням суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності переоцінки доказів, апеляційний суд, дослідивши надані у справу докази, приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору виконав вимоги ст.89 ЦПК України, належно оцінив обґрунтованість вимог і заперечень сторін та зробив правильний висновок про часткове задоволення позову.

Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 червня 2021 року

Головуючий О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов