Справа № 471/237/21
Провадження №2/471/160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Кравченко Л.В.,

представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/237/21 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Червоніщенко Олександр Іванович, Братська селищна рада Братського (Вознесенського) району Миколаївської області, про скасування державної реєстрації права оренди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , Братської селищної ради Миколаївської області про скасування державної реєстрації права оренди.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Братського районного суду миколаївської області від 13.11.2020 року визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 1.05.2016 року укладений від її імені ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . Із вказаним рішенням її представник звернувся до державного реєстратора із заявою про скасування державної реєстрації права оренди землі. Однак, рішенням від 23.03.2021 року державний реєстратор відмовив у проведенні державної реєстрації з підстав того, що рішенням суду не вирішується питання одо припинення речових прав. Тому вона вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Представник позивача під час судового розгляду підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, суду пояснив, що рішенням суду не вірно визначені фактичні обставини справи, воно є невірним, а тому відсутні підстави для скасування державної реєстрації права оренди землі.

Ухвалою суду від 19 травня 2021 було замінено відповідача Братську селищну раду на Новомар`ївську сільську раду Миколаївської області та залучено в якості третіх осіб державного реєстратора Червоніщенка Олександра Івановича, Братську селищну раду Братського (Вознесенського) району Миколаївської області.

Новомар`ївська сільська рада Миколаївської області свого представника у судове засідання не надіслала.

Треті особи в судове засідання також не з`явилися, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 13.11.2020 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 09.12.2021 року було визнано недійсним договір оренди землі від 15.05.2016 року укладений між ОСОБА_3 в особі ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Рішеннями державного реєстратора № 57227142 та 57226621 від 23.03.2021 року було відмовлено в реєстрації прав та їх обтяжень, а саме, припинення іншого речового права, права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0076 та :01:000:0177 на підставі рішення суду про визнання недійсним договору оренди землі, оскільки вказаним рішенням не вирішувалося питання про визнання, зміну чи припинення речових прав, зареєстрованих на підставі цього договору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, яка діяла на час звернення позивача з позовом про визнання договору оренди недійсним) визначено порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

За змістом зазначеної норми, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Законом України від 05 грудня 2019 року № 340-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

За змістом наведеної норми у чинній редакції на відміну від положень статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зазначені висновки викладені у Постанові ВС від 09.06.2021 року у справі № 569/15704/18р.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Наразі, без скасування реєстрації договору оренди, який визнано судом недійсним, власник майна фактично позбавлений свого права власності.

Таким чином, суд приходить, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування державної реєстрації права оренди землі.

В той же час спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор не може виступати належним відповідачем у такому спорі.

Отже позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права оренди не може бути звернена до посадової особи, органу місцевого самоврядування. Державний реєстратор, нотаріус. приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19).

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Позивачем заявлено вимогу до Новомар`ївської сільської ради, однак, як зазначено раніше, належним відповідачем є лише особа щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, у задоволенні позову до Новомар`ївської сільської ради слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Новомар`ївської сільської ради Братського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор Червоніщенко Олександр Іванович, Братська селищна рада Братського (Вознесенського) району Миколаївської області, про скасування державної реєстрації права оренди - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права оренди на нерухоме майно за ОСОБА_4 на:

- земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 10,2363 га, кадастровий номер :02:000:0076, яке було зареєстроване 17.06.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 15083928;

- земельну ділянку площею 0,7842 га, кадастровий номер :01:000:0117, яке було зареєстроване 17.06.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право: 15115445.

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач - ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Новомар`ївська сільська рада Братського району Миколаївської області, місце знаходження: вул. Данила Галицького, 24, с. Новомар`ївка Братського району Миколаївської області, .

Треті особи: Братська селищна рада Братського району Миколаївської області, , місцезнаходження: вул. Миру, 104, смт. Братське Братського району Миколаївської області;

Державний реєстратор Братської селищної ради Миколаївської області Червоніщенко Олександр Іванович.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Братський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2021 року.

СуддяІ.Б. Гукова