Справа № 953/3143/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" лютого 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

В С Т А Н О В И В :

23.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви накладення арешту на однокімнатну квартиру, площею 26,3 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-403 від 02.11.2015 року із внесенням у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на, що він має намір звернутися з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї суми завдатку, оскільки 22.10.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був вдруге укладений Договір про намір, предметом якого є зобов`язання щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу (Основний Договір) нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, площею 26,3 кв.м., розташованої за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 4-403 від 02.11.2015 року посвідчене державним нотаріусом Доценко О.О. В підтвердження вищевказаних зобов`язань ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 в рахунок майбутніх платежів, які будуть за Основним Договором купівлі-продажу, завдаток в розмірі 42000 грн., що є еквівалентним 1500 дол. США. Кінцевою датою укладення Основного Договору було визначено не пізніше 30.11.2020. Однак, до встановленої Договором про намір дати підписання Основного Договору ОСОБА_2 вдруге відмовилася його підписувати, що натякає на шахрайські дії з її сторони, на неодноразові зверненнями до ОСОБА_2 з питанням повернути суму завдатку, вона ніяк не реагує, кошти повертати відмовляється. ОСОБА_1 стало відомо, що ОСОБА_2 має намір розпорядитися даною квартирою та відчужити її на користь інших осіб, тому не вжиття заходів щодо забезпечення позову може ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, тому просить накласти арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача (заявника).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник в заяві зазначає, що існують ризики того, що ОСОБА_2 має намір розпорядитися квартиро та відчужити на її на користь інших осіб, тому заявник ОСОБА_1 просить накласти арешт на однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , однак, як вбачається з доданих до заяви документів ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 , та предметом договору про наміри також є однокімнатна квартира АДРЕСА_2 .

Тобто, заявником ОСОБА_1 не надано доказів того, що ОСОБА_2 належить квартира, на яку він просить накласти арешт.

Крім того, заявником ОСОБА_1 до заяви не надано доказів, підтверджуючих те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, що ОСОБА_2 має намір розпорядитися квартирою та відчужити її на користь інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Ухвала складена та підписана 24.02.2021.

СУДДЯ