Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Суходольського О.М.

з участю секретаря Культенко Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Заруби С.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Левченко М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що сторони з 03.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.01.2020 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач вказує, що вона, відповідач та їхні діти зареєстровані та проживають в будинку АДРЕСА_1 . Договором дарування від 18.01.2007 року відповідачу було подаровано очеретяний будинок, обкладений цеглою, загальна площа якого складала 27,7 кв. метрів. Оскільки житловий будинок був замалий, не придатний для проживання, на земельній ділянці, відведеній для його обслуговування, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збудували новий будинок. Розпорядження про надання дозволу на будівництво № 257 від 13.11.2008 року. Будинок введено в експлуатацію. Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 .

Вирішити питання поділу спільного, в тому числі й нерухомого майна в добровільному порядку не вдалося. Відповідач категорично перечує майнові права позивача на будинок. На теперішній час я змушена тимчасово проживати в помешканні моєї матері. За таких обставин позивач змушена захищати свої майнові права, а тому звернулася до суду із вказаним позовом та просить суд поділити в натурі спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , згідно варіанту поділу, запропонованого експертом; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею, 0,0846га., кадастровий номер: :02:004:0965 відведеної для обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 , в межах визначених експертом; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Заруба С.О. надали до суду заяву про уточнення позовних вимог та ОСОБА_1 просить суд поділити спільне майно подружжя та визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею, 0,0846га., кадастровий номер: :02:004:0965 відведеної для обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити з урахуванням їх уточнення.

У судовому засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Левченко М.Д. уточнені позовні вимоги визнали, щодо задоволення позову не заперечували щодо поділу майна подружжя, проте заперечували, щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявний між сторонами спір є спором, пов`язаним з поділом спільного сумісного майна подружжя, тому вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Аналогічна норма закріплена також в ч. 3 ст. 368 ЦК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 03.11.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16.01.2020 року розірвано.

Відповідно до договору дарування житлового будинку, посвідченого 18.01.2007 приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу Висоцькою С.І., зареєстровано в реєстрі за № 294, ОСОБА_2 набув у власність житловий будинок з надвірними спорудами у АДРЕСА_1 , загальною площею 27,7кв.м.

Враховуючи, що належний відповідачу будинок був не придатний для проживання сім`єю, сторонами спільно було побудовано новий будинок за вказаною адресою, який введено в експлуатацію та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.05.2010 домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване на ім`я ОСОБА_2 , вид власності приватна.

Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 29.10.2015 року відповідач набув у приватну власність, здійснивши приватизацію земельної ділянки у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0965, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (прибудинкова територія) площею 0,0846га.

Згідно технічного паспорта домоволодіння по АДРЕСА_1 , від 22.12.2020 року, складеного ФОП ОСОБА_6 , ОСОБА_2 належить житловий будинок будинок загальною площею 89,3кв.м. з них 53,6кв.м. житлова площа, 27,5кв.м. допоміжна площа та 8,2кв.м.літніх неопалюваних приміщень.

Аналізуючи вказані факти, суд приходить до висновку, що вказане майно в силу вимог ст. 60 СК України є спільним сумісним майном подружжя, оскільки придбано сторонами під час перебування у шлюбі, вказаний факт визнано сторонами та не спростовано в ході судового розгляду.

Частиною 1ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у праві власності на спірне нерухоме майно є рівними - по 1/2 частці за кожним.

З наведеного вбачаються підстави стверджувати, що загальний об`єм спільного сумісного майна подружжя складається з земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0965, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0846та житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , і дані обставини не заперечуються відповідачем та підтверджені належними доказами.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що основним завданням суду при вирішенні спорів про поділ майна подружжя є вирішення конфлікту між подружжям, тобто здійснення судом своєї головної функції - ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не виводить його на новий рівень для сторін, які в будь-якому випадку не можуть між собою домовитися (постанова від 17.04.2020 у справі № 686/4314/15-ц).

За таких обставин суд приходить до висновку, що для досягнення мети судового захисту майнових прав кожного із подружжя, з урахуванням позиції сторін та наявного спільного сумісного майна подружжя, доцільним буде проведення поділу шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права приватної власності у рівних частинах по Ѕ частині за кожним на земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0965, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0846та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 . Вказаний варіант поділу спільного сумісного майна подружжя, запропонований позивачем, визнаний відповідачем у повному обсязі. На підставі вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , з урахуванням їх уточнення, є законними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами, визнані відповідачем, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 69 71 СК України, 368, 370 ЦК України, ст. ст. 12, 43, 76-84, 89, 206, 259, 263-265, 354 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в :

Позов з урахуванням уточнених позовних вимог задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, визнавши право приватної власності за ОСОБА_1 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (прож. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) у рівних частках, по Ѕ частині за кожним, на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку, площею 0,0846га, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0965, з цільовим призначеннмя для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлений 16 лютого 2021 року.

Суддя: О. М. Суходольський