Провадження №2/523/995/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Нестеренко Л.В.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що на підставі заповіту вона є єдиним спадкоємцем щодо майна померлої, вона з поважних причин пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим їй було відмовлено у прийняті заяви та роз`яснено право на звернення до суду. У зв`язку з викладеним позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яку вона прийняла фактично.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.19).

Також, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року витребувано від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєвої Наталії Олексіївни копію спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 (а.с.21)

На виконання ухвали суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О. 19.03.2021 року (вх. № 7886) надано відповідь, згідно якої зазначено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.23).

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, при цьому звернулась до суду із заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримку позовних вимог в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, що викладені в позові (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання також не з`явилась, звернулась до суду із заявою про визнання позовних вимог, зазначила, що вона та її мати позивач у справі, є єдиними спадкоємцями після смерті бабусі, своєчасно звернутись до нотаріальної контори змоги не мали, через захворювання на Covid-19, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.30-31).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, у позові про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зазначає, що через хворобу не мала змоги в передбачені строки звернутись із заявою, також зазначає, що за життя її мати склала заповіт, яким заповіла їй все своє майно.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 78 років, Свідоцтва про смерть видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного тану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали шлюб 07.12.1985 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с.13).

Крім іншого, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_9 та ОСОБА_6 30.06.1978 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_10 » (а.с.14).

На підтвердження факту родинних зв`язків позивача та відповідача у справі, судом досліджено копію свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якої зазначені: ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_11 23.01.2020 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » (а.с.16).

Так, відповідно до заповіту посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л.М., 04.07.2016 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє рухоме та нерухоме майно з чого б воно не складалось, та де б воно не було, заповіла ОСОБА_1 , 1964 року народження. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 6-266 (а.с.8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.06.2016 року ОСОБА_3 , прийняла спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Свідоцтво зареєстровано у реєстрі за № 1-247 (а.с.10).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.06.2016 року номер витягу: 61816735, квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_3 , номер запису: 15050772 (а.с.11).

Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєва Н.О. від 01 грудня 2020 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом указано те, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що станом на цей час не працює, а відтак була фінансово не забезпечена, крім іншого зазначила, що в наслідок розповсюдження хвороби Covid-19, на яку захворіла, була фактично позбавлена можливості своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини.

Судом враховано, що строк який позивач пропустила є незначним - менше ніж 10 днів.

Таким чином, на дату прийняття спадщини (шість місяців) позивач ОСОБА_1 , з поважних причин не звернулась у встановлені законом строки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У справі установлено, що спадкодавець за життя розпорядилася майном на випадок смерті та склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала позивачу.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач через наявність поважних, об`єктивних причин пропустила строк на прийняття спадщини, тому вимоги щодо надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про період часу, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»: «Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України та такий додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачем доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та суд дійшов переконання, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для позивача для подання заяви для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 15-16, 76- 81, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273,354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.06.2021 р.

Суддя: