Провадження № 4-с/643/43/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Тимош О.М.,

за участю секретаря судового засідання Башкевіч Є.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Близнюкова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича та визнання недійсною оцінку нерухомого майна, заінтересована особа ОСОБА_3 ,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. щодо виконання виконавчого листа №643/16779/19 виданого 17.02.2020 Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування матеріальної та моральної шкоди; визнати недійсною оцінку нерухомого майна гаража № НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві власності, проведеної субєктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження ВП №61509409 та зобовязати приватного виконавця Близнюкова Ю.В. призначити повторну оцінку із залученням експертів ХНДІСЕ ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса.

Скаргу мотивував тим, що на виконанні у приватного виконавця Близнюкова Ю.В. знаходиться виконавчий лист виданий Московським районним судом м.Харкова за результатами розгляду справи №643/16779/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди. Під час ознайомлення 17.11.2020 з матеріалами виконавчого провадження №61509409 заявнику стало відомо про примусову реалізацію належного йому майна гаража № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 з публічних торгів, проте про відкриття виконавчого провадження йому не було відомо, адже справа знаходиться на розгляді у Харківському апеляційному суді.

27.11.2020 заявник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою судді Сугачової О.О. від 30.11.2020 скарга була повернута без розгляду у звязку із недоданням доказів її направлення всім учасникам розгляду.

21.12.2020 після усунення недоліків заявником знову подана скарга. 20.01.2021 він дізнався, що 23.12.2020 суддею Московського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 повернуто скаргу без розгляду.

Заявник зазначає, що в межах виконавчого провадження було здійснено оцінку майна належного йому гаража № НОМЕР_1 по вул.Ньютона, 133 в м.Харкові, яку він вважає необєктивною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заявник зазначає, що для оцінки був взятий порівняльний підхід з невдалим вибором обєктів для порівняння із вільних інтернет-ресурсів, які необєктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості Комінтернівського району м.Харкова, інші джерела не були враховані взагалі. Заявник зазначає, що відповідно до п.15 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості обєкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно, проте не було обрано жодного обєкта, який був фактично проданий, порівнювалися лише пропозиції.

Заявник зауважує, що з урахуванням нестабільної ситуації на ринку нерухомості, значні коливання цін на нерухомість в м.Харкові, коливання іноземної валюти по відношенню до гривні, оцінка не може обєктивно відтворювати вартість гаражу.

ОСОБА_1 вважає, що такі порушення призвели до необєктивної та однобічної оцінки, що у свою чергу призводить до порушення його майнових прав та інтересів, оскільки вартість вказаного нерухомого майна вважає істотно заниженою.

Ухвалою судді від 25.01.2021 заявнику було поновлено строк на звернення, прийнято скаргу до провадження та призначено розгляд.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. 03.02.2021 надав до суду заперечення на скаргу, в яких просив у задоволенні скарги відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що в межах зведеного виконавчого провадження №615117221 діяв у відповідності до норм чинного законодавства з дотриманням принципів виконавчого провадження та з урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

11.03.2020 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. на підставі заяви ОСОБА_3 розпочато виконання зведеного виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів №643/16779/19 від 17.02.2020 виданих Московським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування шкоди 26 900 грн та судового збору у сумі 768,40 грн.

Під час примусового виконання рішення суду виконавцем не виявлено у боржника грошових коштів та рухомого майна, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, в звязку з чим було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника гараж по АДРЕСА_2 .

Приватний виконавець стверджує, що всі постанови, ухвалені в зазначеному виконавчому провадженні, не пізніше наступного дня направлялися боржнику рекомендованими поштовими відправленнями, в тому числі: постанова про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; лист, яким повідомлено про результати оцінки нерухомого майна.

22.10.2020 була винесена постанова про закінчення виконавчих проваджень №61510073, №61509409, які в той же день були направлені боржнику рекомендованим листом.

Всі відправлення здійснювалися виконавцем за зареєстрованим місцем проживання боржника: АДРЕСА_3 .

В межах виконавчого провадження виконавцем було перевірено майновий стан боржника.

02.06.2020 боржнику направлено виклик, яким зобовязано зявитися до виконавця для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій.

В свою чергу, боржником проігноровані вимоги виконавця про явку для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, не подано декларацію про доходи та майно, про що складено акти.

Виконавець звертався до Московського та Комінтернівського районних судів м.Харкова з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника, в задоволенні яких було відмовлено.

Переконавшись у відсутності коштів та рухомого майна у боржника, виконавцем 13.07.2020 винесена постанова про опис та арешт майна боржника гаража № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яка 14.07.2020 була направлена сторонам виконавчого провадження. Після чого сторони у 10-денний строк з дня її винесення не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна.

27.07.2020 винесена постанова про призначення субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яка направлена до відома сторонам. Постанова не оскаржена, застережень не надійшло.

10.08.2020 до виконавця надійшов звіт про оцінку майна, складений субєктом оціночної діяльності. Того ж дня сторонам направлено лист, яким сторони повідомлено про результати оцінки нерухомого майна гаражу та розяснено право на оскарження таких результатів у судовому порядку.

Відтак виконавець вважає, що ним дотримано визначений законом порядок оцінки майна боржника.

Виконавець зазначає, що посилання заявника на необєктивність, незаконність звіту про оцінку майна не ґрунтується на доказах та відображають особисту думку заявника, а проведення повторної оцінки майна боржника із залученням експертів ХНДІСЕ ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

18.02.2021 до суду від заявника надійшли пояснення на заперечення приватного виконавця, в якому наполягає на невиконання приватним виконавцем, передбачених законом, вимог, зокрема, не встановлення факту отримання боржником постанови про відкриття провадження, не ознайомлення заявника з результатами оцінки тощо.

Ухвалою судді від 25.01.2021 було поновлено заявнику строк на подання скарги, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали скаргу та просили її задовольнити.

Заявник у судовому засіданні зазначив, що про продаж гаражу його, голову гаражного кооперативу та охорону не було повідомлено про продаж гаражу, фотознімки гаражу зроблені взимку, у нього є автомобіль, що не було перевірено виконавцем. Також заявник повідомив, що має доходи у вигляді пенсії та заробітної плати охоронника. Зауважив, що на гараж вже було накладено арешт виконавчою службою Комінтернівського району м.Харкова за рішенням 2008 року, а тому приватний виконавець не мав право реалізовувати його за іншим рішенням суду.

Представник заявника підкреслив, що гараж, що належав заявнику є капітальною спорудою, а тому не може вартувати 49 500 грн, яка визначено оцінювачем.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні, зазначив, що дії по виконавчому провадженню були здійснені ним у відповідності до закону.

Від заінтересованої особи (стягувача) ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності стягувача.

Суд, вислухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником гаража НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_2 від 08.02.2008 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7,8).

Постановою про відкриття виконавчого провадження 11.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. відкрито провадження за виконавчим листом №643/16779/19 виданим Московським районним судом м.Харкова 17.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у сумі 768,40 грн (а.с.9-10).

Заявником двічі подавалися до суду скарги на дії виконавця 27.11.2020 (а.с.14-17) та 21.12.2020 (а.с.18-21).

30.11.2020 скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця була повернута без розгляду ухвалою суду (а.с.11).

23.12.2020 скарга ОСОБА_1 ухвалою судді повернута скаржнику без розгляду (а.с.12-13).

З наданих виконавцем матеріалів виконавчого провадження 61510073 вбачається, що виконавче провадження відкрито за заявою ОСОБА_3 від 10.03.2020 про примусове виконання рішення (а.с.59) на підставі виконавчого листа №643/16779/19 виданого Московським районним судом м.Харкова 17.02.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 26 900,00 грн (а.с.57-58).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області від 11.03.2020 відкрито виконавче провадження за наданим виконавчим листом (а.с.64-65).

Відповідно до інформаційної довідки від 11.03.2020 ОСОБА_1 є власником квартири у будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_4 та квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.66-68).

Постановами приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 11.03.2020 з боржника ОСОБА_1 стягнуто основну винагороду у сумі 2690,00 грн (а.с.71-72), накладено арешт на майно, що належить боржнику (а.с.74-75), обєднано виконавче провадження №61509409, №61510073 у зведене виконавче провадження №61517221 (а.с.76-77).

Постанови від 11.03.2020 були направлені сторонам виконавчого провадження 12.03.2020 рекомендованими листами, що підтверджується фіскальними чеками «Укрпошти» (а.с.78).

Відповідно до акту приватного виконавця від 11.06.2020 боржник не надав виконавцю допуск для проведення виконавчих дій до квартири за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.79).

Відповідно до акту приватного виконавця від 11.06.2020 на виклик виконавця від 02.06.2020 за вих.№3908 боржник не зявився до виконавця для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 (а.с.80).

Приватним виконавцем подавалися подання про примусове проникнення до житла боржника до Московського районного суду м.Харкова та до Комінтернівського районного суду м.Харкова (а.с.81-88).

Актом приватного виконавця від 23.03.2020 встановлено, що боржник не зявився для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується для проведення виконавчих дій (а.с.89).

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 16.06.2020 подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 залишено без задоволення (а.с.91-93).

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 18.06.2020 в задоволенні подання про примусове проникнення до житла відмовлено (а.с.95-98).

02.06.2020 ОСОБА_1 направлено виклик приватного виконавця, яким зобовязав ОСОБА_1 зявитися до виконавця 10.06.2020 щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату та для узгодження дати та часу проведення виконавчих дій (а.с.99-100).

Постановою про арешт майна боржника від 26.06.2020 виконавцем накладено арешт на майно, що належить боржнику гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у межах суми звернення (а.с.102-103).

Відповідно до інформаційної довідки від 26.06.2020 ОСОБА_1 належить гараж за адресою: АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_1 (а.с.104-105).

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 04.06.2020 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.107).

Постановою про опис та арешт майна боржника від 26.06.2020 приватним виконавцем описано та накладено арешт на нежитлове приміщення, гараж № НОМЕР_1 площею 18 кв.м, що знаходиться на четвертому поверсі чотирьохповерхневої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.109-110). 26.06.2020 постанова направлена рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження, що підтверджується фіскальними чеками (а.с.111).

Постановою про опис та арешт майна боржника від 13.07.2020 приватним виконавцем описано та накладено арешт на нежитлове приміщення, гараж № НОМЕР_1 площею 16,6 кв.м, що знаходиться на четвертому поверсі чотирьохповерхневої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (ас.113-114). 14.07.2020 постанова правлена рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження, що підтверджується фіскальними чеками (а.с.115).

29.07.2020 постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ФОП ОСОБА_5 (а.с.117-118) Копія постанови направлена в день ухвалення сторонам виконавчого провадження рекомендованими листами (а.с.119).

На виконання постанови приватного виконавця від 29.07.2020 ФОП ОСОБА_5 надано звіт про оцінку майна, відповідно якого початкова вартість нежитлового приміщення гаражу № НОМЕР_1 , загальною площею 16,6 кв.м, розташоване на червертому поверсі чоритьохповерневої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , може складати 49 500,00 грн. (а.с.120-148).

10.08.2020 приватним виконавцем направлено рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження постанову від 10.08.2020 та повідомлено про вартість гаражу згідно зі звітом незалежної оцінки майна (а.с.149-150).

10.08..2020 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. подано заявку на реалізацію нерухомого майна (гаража) в формі електронних торгів (а.с.151-154).

Відповідно до протоколу про проведення електронних торгів 12.10.2020 гараж № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 реалізовано за 37 032,50 грн (а.с.155-156).

Відповідно до акту про проведення електронних торгів від 22.10.2020 з електронних торгів реалізовано вищезазначений гараж за 37 032,50 грн, визначено переможця торгів (а.с.157-158).

Постановою про розмір витрат виконавчого провадження від 23.10.2020 витрати виконавчого провадження на проведення виконавчих дій складають 4676,63 грн (а.с.160-161).

Постановою приватного виконавця від 22.10.2020 виконавче провадження з примусового виконання закінчено, припинено чинність постанови про арешт майна боржника від 26.06.2020 (а.с.163-164). Копія постанови направлена сторонам провадження та Московському районному суду м.Харкова (а.с.165).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 17.11.2020 він ознайомився із матеріалами виконавчого провадження (а.с.166).

Крім того, приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. подано відповіді на його запити про наявні рахунки у божника (рахунки не виявлені) та щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (в МВС відсутні дані), що спростовує невчинення виконавцем дій щодо виявлення у боржника рухомого майна, зокрема, транспортних засобів. Відсутність інформації в базах даних МВС про наявність у боржника автомобіля ніяким чином не свідчить про неправомірність дій ОСОБА_6 .

Згідно із ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Ч.3, ч.4, ч.5 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

З наданих виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на виконання вимог ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем постановою від 13.07.2020 описано та накладено арешт на нерухоме майно: гараж № НОМЕР_1 , загальною площею 16,6 кв.м, розташоване на червертому поверсі чоритьохповерневої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 . Копія постанови від 13.07.2020 направлена сторонам виконавчого провадження на виконання вимог ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення зокрема оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Оскільки після винесення постанови про арешт гаража, яка була направлена сторонам виконавчого провадження, сторони не повідомили виконавця про узгоджену ними вартість майна, то виконавець правомірно дійшов висновку про самостійне визначення вартості майна боржника.

Відповідно до ч.4 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до ч.5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Виконавцем повідомлення про результати оцінки майна було направлено сторонам виконавчого провадження в день отримання звіту про оцінку 10.08.2020 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, тому стягувач і боржник вважаються такими, що ознайомлені із результатами оцінки арештованого майна.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ч.6 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

З наданого звіту про оцінку майна вбачається, що субєкт оціночної діяльності його надав у передбачений законом термін, виконавець попередив його про кримінальну відповідальність.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

За змістом статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

В силу пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом.

Усталена позиція вказує, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 (провадження 18-18гс18) та постановах Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 711/650/13-ц, від 30 липня 2018 року № 23/100-12.

В той же час, висновок про оцінку майна не може бути оскаржений окремо від оскарження дій державного виконавця, що відповідає правовій позиції, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року № 821/197/18/4440/16.

Отже, рецензування звіту з оцінки є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.

В свою чергу, Закон України «Про виконавче провадження» не містить обов`язку державного виконавця, або відповідного відділу Державної виконавчої служби здійснювати рецензування звіту про оцінку майна, здійснену суб`єктом оціночної діяльності.

Слід зазначити, що в статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачені вимоги щодо рецензування звіту про оцінку майна.

Зокрема, рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

З наданих суду доказів вбачається, що приватний виконавець здійснив всі передбачені ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» дії щодо проведення оцінки майна боржника: постановою описав майно та наклав на нього арешт; направив копії постанови про накладення арешту сторонам виконавчого провадження; після спливу десятиденного терміну з дня ухвалення постанови про арешт залучив суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна; повідомив про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після отримання звіту про оцінку за адресою, зазначеною у виконавчому листі та виконав інші дії, передбачені законодавством, що регулює правовідносини щодо виконання судових рішень.

В той же час заявник не був позбавлений права ініціювати проведення рецензування шляхом направлення письмового запиту до осіб, які відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна.

Посилання заявника на наявність у нього доходу у вигляді заробітної плати та пенсії, на які повинен був звернути стягнення приватний виконавець, суд вважає неспроможними, оскільки згідно із ч.1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Отже наявність у боржника майна виключає звернення стягнення на заробітну плату та пенсію.

Отже заявник не надав підтвердження порушення процедури, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», при вчиненні оскаржуваних дій виконавцем.

Також суд звертає увагу, що одним із основних принципів цивільного судочинства та засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень, яке полягає у тому, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Ст.129 Конституції України зазначає серед основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За таких обставин, суд дійшов висновок про те, що державний виконавець здійснив виконавчі дії у зведеномц виконавчого провадження №615117221 відповідно до закону та в межах повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,5, 12,13,259,260,447-453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича та визнання недійсною оцінку нерухомого майна, заінтересована особа ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Московський районний суд м.Харкова.

Повний текс ухвали складено 19.02.2021.

Суддя О.М.Тимош