КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання неправомірною відмови видати вклад,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "Таскомбанк", згідно з яким просив визнати неправомірною відмову Акціонерного товариства "Таскомбанк" видати йому вклад та нараховані проценти за цим вкладом 21.07.22017 року після 10 години після спливу строку вкладу 21.07.2017 року о 08 год. 51 хв., визначеного у Договорі № ДВ-006/159274 банківського вкладу від 19.07.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що 19.07.2016 року ним на користь ОСОБА_2 було укладено з АТ "Таскомбанк" договір банківського вкладу № ДВ-006/159274 на суму 170 000 грн. на строк по 21.07.2017 року з щомісячною виплатою процентів з розрахунку 20% річних.

При цьому, після спливу строку вкладу сума вкладу та нарахованих процентів були зараховані на картковий рахунок позивача 21.07.2017 року о 08 год. 51 хв. до початку робочого дня банку.

Разом з тим, позивач зазначав, що 21.07.2017 року керівник центрального відділення банку відмовилася видати позивачу вклад та проценти, у зв'язку з чим було викликано поліцію та подану відповідну скаргу до банку.

За вказаних обставин, а також посилаючись на протиправність відмови відповідача видати кошти о 10 год. 30 хв. 21.07.2017 року, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 45-47).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

Так, обґрунтовуючи доводи своєї апеляційної скарги вказує, що, судом першої інстанції не досліджено характеру правовідносин між сторонами, а також дійсних обставин видачі вкладу (а.с. 49, 50).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21.04.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між 19.07.2016 року між ПАТ "Таскомбанк" та ОСОБА_2 , в інтересах якої діяв ОСОБА_1 , було укладено договір банківського вкладу № ДВ-006/159274 для фізичних осіб "Стабільний", за умовами якого банк прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 170 000 грн. 00 коп. строком до 21.07.2017 року.

Відповідно до п. 1.4 договору процентна ставка за договором становить 20% річних.

Крім того, положеннями п.п. 1.7, 1.8 договору передбачено, що вклад та нараховані проценти по закінченню строку дії договору повертаються шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за якими можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів № НОМЕР_1 .

Так, відповідно до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором.

Згідно зі ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

При цьому, відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на протиправність відмови відповідача видати кошти за договором після 10 години після спливу строку вкладу 21.07.2017 року о 08 год. 51 хв., визначеного у Договорі № ДВ-006/159274 банківського вкладу від 19.07.2016 року.

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказані позивачем обставини щодо порушення відповідачем його прав, матеріали справи не містять.

Натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції, 21.07.2017 року, тобто у строк, встановлений договором, відповідач перерахував належні ОСОБА_2 грошові кошти на відповідний рахунок.

Крім того, оскільки договором не обумовлено обов'язку банку видати вклад о певній визначеній години 21.07.2017 року, доводи апелянта про те, що банк зоб'язаний був видати йому вклад відразу після його звернення, а саме після 10 години, є безпідставними.

Також, слід зазначити, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.10.2019 року по справі № 761/46977/18, було встановлено, що відповідно до заяви на видачу готівки № 2.07.2017 року о 17:43 позивачу, як представнику ОСОБА_2 , були виплачені кошти з урахуванням відсотків у розмірі 171 500 грн. 36 коп., передбачені Договором ДВ-006/159274.

У свою чергу, згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, факт виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором у встановлені ним строки, не потребуєдоказування.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не грунтуються на вимогах закону, суперечать наявним у справі доказам та фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обгрунтованість ухваленого судом рішення.

Крім цього, наведені в апеляційній скарзі доводи, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення суду, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне і правильне по суті рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Таскомбанк" про визнання неправомірною відмови видати вклад - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська