Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2021 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання Зборовської Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Фекийшгазі Крістіан Степанович, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Фекийшгазі К.С., звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У позовній заяві представник позивача посилаються на те, що 30.09.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено шлюб. Подружнє життя у сторін не склалося. Між подружжям не було взаєморозуміння, спільних інтересів, а шлюб набув формального характеру. У зв`язку з цим, 29.08.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Однак, після розірвання шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що починаючи з самого народження і до сьогоднішнього дня, донька проживає з матір`ю за її місцем проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На сьогоднішній день ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживають разом, будь-яких сімейних відносини не підтримують. ОСОБА_3 проживає окремо та від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. По сьогоднішній день батько жодним чином не підтримує дитину матеріально. Утриманням дитини в повному обсязі займається мати. Батько жодних аліментів на утримання дитини не сплачує. Разом з тим, кошти на утримання дитини є значними, щомісячно це приблизно 20000 грн., адже дитина після народження потребує постійних значних витрат, зумовлених розвитком, ростом дитини. У свою чергу мати забезпечує доньці найкращий догляд, умови для повноцінного фізичного розвитку.

Представник позивача зауважує, що відповідач займає посаду заступника начальника слідчого відділу Мукачівського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та отримує стабільний дохід, який дає змогу брати участь в утриманні дитини. Крім того, у відповідача наявне цінне рухоме майно та нерухоме майно.

Враховуючи викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10000 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи.

04.12.2020 року від представника відповідача адвоката Коваленко О.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, згідно з яким просить позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 10000 грн. щомісячно задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти в твердій сумі в розмірі 3000 грн. на утримання дитини ОСОБА_4 щомісячно.

В обґрунтування відзиву посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 частково заперечує проти позову про стягнення аліментів в розмірі 10000 грн. щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4 і, вважає, що такі є необґрунтованими. Відповідно до позовної заяви розмір грошового стягнення, на думку позивача, має становити 10000 грн. щомісячно, тобто у твердій сумі. Згідно з доданою до позовної заяви копії декларації про доходи відповідача, такий має у володінні земельну ділянку розміром 1200 кв.м. у Рахівському районі, його щорічний розмір заробітної плати становить 181971 грн., що становить 15164 грн. щомісячно, без врахування відрахувань, які стягуються із заробітної плати. Іншого заробітку відповідач не має та відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» мати не може, крім винагород за викладацьку та творчу діяльність, якою ОСОБА_3 не займався та не займається. Разом з тим, у відповідача відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.08.2019 року також є дитина ОСОБА_5 , яку останній утримує. Зауважує, що доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_3 жодним чином не підтримує дитину матеріально в повній мірі не відповідає дійсності, оскільки позивачем чиниться опір щодо відвідувань відповідачем неповнолітньої доньки та позивач не виходить на зв`язок і будь-якими способами уникає зустрічей та телефонних розмов, що штучно створює видимість про те, що відповідач ОСОБА_3 не має бажання та уникає від догляду за дитиною ОСОБА_4 . Наголошує, що не лише на батька, а й на матір покладається обов`язок матеріального забезпечення дитини. Відповідач ОСОБА_3 не заперечує той факт, що ним також має здійснюватися матеріальне забезпечення малолітньої дитини, у зв`язку з чим останній вважає, що розмір аліментів у твердій сумі розміром 3000 грн. буде достатнім, співрозмірним його доходам та буде достатнім для належного розвитку дитини.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач у дане судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

За змістом ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 30.09.2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними 29.08.2019 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.09.2018 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.08.2019 року відповідно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 10.07.2020 року, згідно з яким батьком дитини значиться ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Дитина сторін проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою ОСББ «Велика Перемога» від 07.10.2020 року за № 13.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положенням ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як встановлено судом, спільна дитина сторін проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач працевлаштований та займає посаду заступника начальника управління начальника слідчого відділення Мукачівського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та отримує сталий дохід, сукупний розмір якого за 2020 рік склав 211993,13 грн. Також відповідач має у власності нерухоме майно, що підтверджується його декларацією про майновий стан і доходи.

Крім того, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 06.08.2019 року відповідач є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітньою донькою сторін, вік дитини (неповні дев`ять місяців), матеріальне становище платника аліментів, який є особою працездатного віку, працевлаштований та отримує сталий дохід, наявність у нього іншої дитини, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у відповідача аліментних зобов`язань, часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, оскільки позивач наполягає на визначені розміру аліментів у твердій грошовій сумі, проти чого не заперечує відповідач, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну дитину доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 1921 гривня, з 1 липня 2013 гривень, з 1 грудня 2100 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10000 грн. щомісячно на спільну дитину позивач суду не надала, а відтак, суд вважає, що у решті позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

При цьому, оскільки позов із вимогами про стягнення аліментів пред`явлений 13.10.2020 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, то такий слід компенсувати за рахунок держави.

У судовому засіданні 17.02.2021 на підставі ч. 6 ст. 259 ЦПК України проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст якого складено 19.02.2021 року.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Фекийшгазі Крістіан Степанович, до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення нею повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 19 лютого 2021 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай