Справа № 404/8059/20
Номер провадження 2/404/2388/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, м. Львів, 79037), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (вул. Щорса, 36Б, м. Київ, 01133), управління якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17 (1 поверх приміщення)), третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович ( АДРЕСА_2 ), Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький, 25006) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», управління якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначив, що 01 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 2209 за кредитним договором № 25/К-07 від 26.01.2007 року про стягнення з позивача на користь відповідача грошових коштів у розмірі 13 053,49 грн., витрати за вчинення виконавчого напису складає 300 грн.

Зазначає, що про вчинення виконавчого напису позивач не знав. Про його існування дізнався, коли на адресу підприємства на якому працює надійшла постанова державного виконавця від 25.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанову отримав 25.11.2020 року, коли звернувся до державного виконавця зі скаргою. У скарзі зазначив, що виконавчий напис створено на підставі того ж кредитного договору № 25/К-07 від 26.01.2007 року, укладеного з ТОВ «Укрпромбанк», який уже перебував на виконанні в органах ДВС в 2013 році. Зазначає, що 06.11.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було винесено заочне рішення за позовом ПАТ «Дельта Банк» до нього про стягнення заборгованості та стягнуто з позивача борг у сумі 13 281,21 грн. та судовий збір в розмірі 214,60 грн. Дізнавшись про дане рішення звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 20.03.2014 року суд виніс ухвалу, якою заяву позивача задоволено, скасовано заочне рішення від 06.11.2012 року та призначено судовий розгляд. 18.08.2014 року суд виніс ухвалу про залишення позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 без розгляду, ухвала набрала законної сили 24.09.2014 року. Таким чином, жодних документів не отримував та дізнався про відкрите виконавче провадження випадково. Вважає, що здійснений виконавчий напис від 01.07.2020 року, є незаконним та такими, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, а також за відсутності доказів, що підтверджують безспірність вимоги.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що 02.06.2020 року за результатами електронних торгів між ТОВ «Профіт Файненс» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2253-К за 36 085 беззаставними кредитними договорами. До складу 36 085 беззаставних кредитних договорів увійшло право вимоги за кредитним договором № 25/К-07 від 26.01.2007 року. У червні 2020 року представник відповідача звернувся до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. із заявою про вчинення виконавчого напису. У серпні 2020 року представник відповідача звернувся до Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про примусове виконання вищезазначеного виконавчого напису. Вказує, що інформація про звернення попереднього кредитора до суду з позовом сама по собі не є свідченням недотримання умови безспірності заборгованості, оскільки судом не було встановлено факту відсутності заборгованості. Зазначає, що станом на 23.04.2021 року заборгованість за кредитним договором боржником існує, є безспірною та не погашеною.

Ухвалою суду від 22 грудня 2021 року заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом задоволено.

Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено до судового засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ТОВ «Профіт Фінанс» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк», управління якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом на надання відзиву не скористався.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, правом на надання пояснення щодо позову не скористалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 липня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. вчинено виконавчий напис, зареєстровано в реєстрі №2209, у справі про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором № 25/К-07 від 26.01.2007 року, Договору про відступлення права вимоги № 2253/К від 02.06.2020 року є між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Профіт Файненс» з відповідними додатками, у сумі 13 353,49 грн.,з яких: прострочена заборгованість за кредитом складає 11 646,00 гривень, заборгованість за процентами 1407,49 грн., витрати за вчинення виконавчого напису складає 300,00 грн. (а.с. 22, 102-105).

На підставі заяви ТОВ «Профіт Фінанс» про примусове виконання рішення, державним виконавцем Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №62850523 та згідно постанови від 25.09.2020 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.26).

06.11.2012 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було винесено заочне рішення за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з позивача борг у сумі 13 281,21 грн. та судовий збір в розмірі 214,60 грн. (а.с. 12-13).

На підставі даного рішення старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС КМУЮ Чубарою Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40446028 від 06.11.2013 року (а.с. 14-15).

04.02.2013 року старшим державним виконавцем Кіровського ВДВС КМУЮ Чубарою Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 36252983 (а.с. 16).

Дізнавшись про дане рішення позивач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. 20.03.2014 року суд виніс ухвалу, якою заяву позивача задоволено, скасовано заочне рішення від 06.11.2012 року та призначено судовий розгляд (а.с. 1718).

18.08.2014 року суд виніс ухвалу про залишення позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 без розгляду, ухвала набрала законної сили 24.09.2014 року (а.с. 19-20). Таким чином, жодних документів не отримував та дізнався про відкрите виконавче провадження випадково.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік) встановлено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи щодо стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, а саме : нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 за №296/5 (далі - Порядок) визначено порядок вчинення виконавчих написів.

Так пунктом 1 глави 16 розділу ІІ, підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено умови вчинення виконавчого напису. Так вказаним пунктом передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. У разі вчинення виконавчого напису за договором іпотеки нотаріус перевіряє за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до цього реєстру, наявність чи відсутність заставної, наявність чи відсутність інших іпотекодержателів. За наявності заставної вчинення виконавчого напису може бути здійснено лише на підставі заяви (вимоги) власника заставної.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Позивач зазначає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» і 172 в редакції від 29.11.2001.

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій нормі визнані не чинними, з дня їх прийняття.

Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної - заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення - нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суду не надано доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. на підтвердження безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника ОСОБА_1 .

Неповідомлення боржника (позивача) про зміну кредитора у зобов`язанні, не направлення вимоги про погашення заборгованості позивачу, нарахування відповідачем заборгованості за кредитним договором та стягнення на підставі виконавчого напису суми заборгованості, свідчить про те, що сума заборгованості на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.

Ненадання доказів щодо повідомлення боржника унеможливлюють вчинення виконавчого напису, оскільки неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Аналогічні висновки щодо необхідності повідомлення боржника про усунення порушень викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 357/12818/17, від 13 квітня 2019 року.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду кваліфікує обставини щодо неповідомлення боржника про усунення порушень у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, як порушення прав позичальника, що має наслідком задоволення таких позовів (постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18).

З вищевикладеного вбачається, що приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 01.07.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2209, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин,виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. , 128, 130, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, м. Львів, 79037), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (вул. Щорса, 36Б, м. Київ, 01133), управління якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (вул. Січових Стрільців, 17 (1 поверх приміщення)), третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович ( АДРЕСА_2 ), Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (вул. Дворцова, 32/29, м. Кропивницький, 25006) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича № 2209 від 01 липня 2020 рокупро стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, м. Львів, 79037) 13 353,49 гривень боргу за кредитним договором № 25/К-07 від 26.01.2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, м. Львів, 79037) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 1261,20 гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 23.06.2021.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда