Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11.02.2021 Справа №607/15482/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Грицай К.М.,

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 4000,00 доларів США.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.09.2017 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, що підтверджується розпискою позичальника від 21.09.2017 року. Відповідно до договору позики позикодавець передав позичальнику грошові кошти у розмірі 11800,00 доларів США, а позичальник зобов`язався до 06.10.2017 року повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів. На час подання позову до суду, ОСОБА_3 умови розписки не виконав, повністю борг не повернув, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, які наведені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 21 вересня 2017 року ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 11800,00 доларів США на термін до 06 жовтня 2017 року, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_3 від 21 вересня 2017 року.

Судом встановлено, що відповідач частково повертав позичені грошові кошти ОСОБА_2 , проте всієї суми позики не повернув та на час розгляду справи сума заборгованості становить 4000,00 доларів США.

Відповідач ОСОБА_3 , в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання не виконав та повністю не повернув позивачу ОСОБА_2 позичені грошові кошти у встановлений строк.

Згідно з приписами ч. 4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За нормами ч. 1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наявність оригіналу розписки у позивача (позикодавця), згідно з положеннями статті 545 ЦК України, свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано. Така правова позиція вказана у постанові Верховного Суду від 02 березня 2020 року в справі № 355/1301/18.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 686/21857/16-ц, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Встановлено, що борг позивачу в сумі 4000,00 доларів США не повернуто, таким чином, діями відповідача порушено права позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми боргу.

Тому, проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позикислід задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 4000,00 доларів США.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1116,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81, 280, 611, 629, 1046, 1047, 1049, Цивільного кодексу України, ст. 4, 5, 89, 138, 141, 264, 265, 268, 280-284, 354,435 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 4000,00 (чотири тисячі) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 1116 грн. (одна тисяча сто шістнадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 16 лютого 2021 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай