Провадження №6/369/152/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Юзюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", первісний стягувач: Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" у виконавчому провадженні. В обґрунтування заяви вказано на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської обласі від 27 березня 2014 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 28 березня 2008 року.

21 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено договір факторингу №180, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Українська факторингова компанія". З урахуванням викладених обставин, виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської обласі від 27 березня 2014 року у цивільній справі №369/10625/13-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задоволено. Ухвалено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 28 березня 2008 року, в розмірі 2 056 855,30 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, встановленою в порядку, передбачуваному Законом України «Про виконавче провадження». Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судові витрати в розмірі 3654 грн.

Таким чином стягувачем є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк"

При цьому, 21 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" та Акціонерним товариством "УкрСиббанк" укладено договір факторингу №180, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, укладеним між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Українська факторингова компанія".

Тому, заявник просив замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження",сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно доч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторонни її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так само частиною 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, заміна кредитора відбувається й поза межами виконавчого провадження, зокрема у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Тому, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що право вимоги у вищевказаній справі перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно же з ч. 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Законом чи укладеним між первісним стягувачем і ОСОБА_1 договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, не встановлено, що кредитор (стягувач) у зобов`язаннях, що між ними виникли, не може бути замінений іншою особою, а доказів зворотного суду не представлено.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Зокрема, відповідно до договору факторингу №180 від 21 грудня 2020 року, який укладено між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", вчинений у такій самій формі, що і правочини, на підставі якого виникло зобов`язання (договір про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року).

Таким чином, є всі підстави для задоволення заяви і заміни стягувача з - Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" у виконавчому провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 512, 513, 516 ЦК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 12, 13, 182-183, 223, 247, 258-261, 352-355, 442 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія", первісний стягувач: Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", боржник: ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська факторингова компанія" у виконавчому провадженні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день складення її повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Фінагеєва І.О.