Справа № 490/4674/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Бондаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа, виданого на підставі рішення Центрального районного суду від 28.07.2009 року у справі №2-7-6562/2009 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «Українська факторингова компанія» звернувся до суду з заявою, в якій просив видати дублікат виконавчого листа №2-7-6562/2009про стягнення з ОСОБА_1 на користь АК інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 24.09.2008 року в розмірі 468424,13 грн. та судових витрат в розмірі 1950,00 грн. та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва №2-7-6562/2009 від 28.07.2009 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АК інноваційного банку «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.02.2021 року замінено стягувача у виконанні вказаного рішення суду з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Однак, виконавчий лист №2-7-6562/2009 первісним стягувачем ПАТ «УкрСиббанк» не передавався ТОВ «Українська факторингова компанія».

В зв`язку з вище вказаним даний виконавчий лист втрачено, в результаті чого заявник позбавлений був можливості пред`явити до виконання даний виконавчий документ.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 22.062021 року заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Як вбачається з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Дослідивши письмові докази, приєднані до заяви, суд дійшов до таких висновків.

Встановлено, що заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 липня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 24.09.2008 року в розмірі 468 424,13 грн. та судові витрати в розмірі 1950 грн. (справа №2-7-6562/2009).

Відповідно до довідки архіваріусу суду від 17.06.2021 р., цивільна справа №2-7-6562/2009 знищена за переліком строків зберігання.

21 грудня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія » укладено Договір факторингу №180, відповідно до якого останній прийняв право вимоги за договорами, в тому числі і за №0 від 24.09.2008 р., укладеного з ОСОБА_1 .

Ухвалою від 03.02.2021 року замінено сторону стягувача по справі №2-7-6562/2009 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з «Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк»» на його правонаступника - «Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія »

Згідно листа головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Миколаєві ПМУМЮ (м.Одеса) Галкіної М., на примусовому виконанні у відділ ДВС перебувало ВП №51329513 з примусового виконання виконавчого листа №2-7-6562/2009, який 22.06.2018 року було повернено стягувачу АТ «УкрСиббанк» на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Відсутність виконавчого документу та виконавчого провадження позбавляє стягувача можливості отримати присуджені до стягнення кошти за рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою статті 433 ЦПК України встановлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Судом встановлено, що заявником пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, однак, враховуючи поважність причин пропуску даного строку, що зазначені у заяві представника ТОВ «Українська факторингова компанія», суд вважає можливим поновити заявнику строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи доведеність заявником факту втрати виконавчого документа та поважність причин пропуску строку для пред`явлення його до виконання не з вини стягувача, зважаючи на те, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа та можливість поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.124,129 Конституції України,ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.12,18,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.12, 18, 81, 263, 431, 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого документа - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» дублікат виконавчого листа №2-7-6562/2009про стягнення з ОСОБА_1 на користь АК інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 24.09.2008 року в розмірі 468424,13 грн.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа №2-7-6562/2009до виконання, виданого на підставі заочного рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.07.2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитними зобов`язаннями.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова