Справа № 490/7489/19
н/п 2/490/1228/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Ковальової Л.В., позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представниці позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 адвоката Мілюченко В.А., розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Української кооперативно-державної Корпорації по агропромисловому будівництву «Украгропромбуд», Державного підприємства «Жилбуд», Миколаївської міської ради про передачу гуртожитків до комунальної власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Української кооперативно-державної Корпорації по агропромисловому будівництву "Украгропромбуд", Державного підприємства "Жилбуд, Миколаївської міської ради про передачу гуртожитків до комунальної власності.

24 лютого 2021 року на адресу суду надійшло клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та їх представниці адвоката Мілюченко В.А., про направлення даної справи за належністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Клопотання мотивоване тим, що предметом спрору є зобов`язання відповідачів вчинити дії щодо конкретно визначеного нерухомого майна, а саме гуртожитків, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .

При цьому, гуртожитки, які розташовані за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , територіально відносяться до Інгульського району міста Миколаєва, а гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Заводського району міста Миколаєва. Також в клопотанні містяться посилання на приписи статтей 30 та 31 ЦПК України.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала вказане клопотання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 підтримала вказане клопотання.

В судовому засіданні представниця позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 адвокат Мілюченко В.А. клопотання підтримала, вказала на виключну підсудність даного спору та наполягала на передачі справи до Ленінського районного суду міста Миколаєва. Вказувала, що наслідком прийнятя Центральним районним судом міста Миколаєва будь-якого судового рішення, яким буде закінчено розгляд даної справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), буде безумовне скасування судового рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про час та місце проведеня повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

При вирішенні даного клопотання судом враховано, що цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу конкретно визначеного нерухомого майна, а саме гуртожитків, які розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 .

При цьому, гуртожитки, які розташовані за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , територіально відносяться до Інгульського району міста Миколаєва, а гуртожиток, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , територіально відноситься до Заводського району міста Миколаєва.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26-30 ЦПК України).

В Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, та виділ частки із цього майна (статті 370, 372ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З правового аналізу зазначених вище норм вбачається, що дана справа має розглядатися за правилами виключної підсудності, тобто, за місцезнаходженням нерухомого майна, щодо якого існує спір.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

При цьому, на підставі статті 378 ЦПК України наслідком прийнятя судом судового рішення яким закінчено розгляд справи з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є безумовне скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оскільки судом встановлено, що місцезнаходження основної частини нерухомого майна (гуртожитків) - АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що територіально відноситься до Інгульського району міста Миколаєва, тому дана справа підсудна Ленінському районному суду міста Миколаєва.

Керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32, ст. 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та їх представниці адвоката Мілюченко В.А., про направлення даної справи за належністю до Ленінського районного суду міста Миколаєва - задовольнити

Цивільну справу №490/7489/19 за позовною ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Української кооперативно-державної Корпорації по агропромисловому будівництву «Украгропромбуд», Державного підприємства «Жилбуд», Миколаївської міської ради про передачу гуртожитків до комунальної власності, передати на розгляд до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд Миколаївської області.

Суддя О.В. Саламатін