Справа № 676/3073/21
Номер провадження 2-з/676/42/21
УХВАЛА

16 червня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.

розглянувши у судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовуу справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, ОСОБА_2 про скасування наказів та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до відповідача Фонду державного майна України, просить визнати незаконним та скасувати наказ № 664 від 21 квітня 2021 року про звільнення в.о. директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський» та наказ №665 від 21.04.2021 року про призначення в.о. директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський». Просить поновити ОСОБА_1 на посаді в.о. директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський» з 21.04.2021 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підстави для звільнення є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам, рішення про припинення повноважень директора ухвалено не уповноваженим органом за відсутності правових та фактичних підстав.

Одночасно з пред`явленням позову, позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, де останній просить зупинити виконання Наказу Фонду державного майна №665 від 21.04.2021 р. «про призначення виконувача обов`язків директора Державного підприємства радгосп «Колодіївський» про призначення ОСОБА_2 з 22.04.2021 виконувачем обов`язків директора Державного підприємства радгоп «Колодіївський» до вирішення справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Частиною другою цієї статті визначена можливість суду застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

На переконання суду позивачем не наведено будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, заявником не наведено ознак очевидної протиправності оскаржуваного рішення, що виключає можливість застосування заходів забезпечення позову в межах спірних правовідносин.

Заявлений позов направлений на захист трудових прав ОСОБА_1 .

Положеннями КЗпП України передбачено, що працівник, якого було незаконно звільнено, повинен бути поновлений на роботі, а працівник, якого було прийнято на роботу на відповідну посаду, підлягає переведенню на іншу посаду, а якщо цього зробити неможливо, то такий працівник підлягає звільненню у порядку, визначеному трудовим законодавством.

Вжиття заходів забезпечення позову суд вважає недоцільним, оскільки фактично Державне підприємство радгосп «Колодіївський» залишиться без керівника, що потягне за собою наслідки для виробничо-господарської діяльності підприємства, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам працівників підприємства, щодо оплати праці, дотримання безпечних умов праці.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-154,259,260,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду Швець О.Д.