Ухвала

19 лютого 2021 року

м. Київ

справа №552/2179/16

провадження №61-1696ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 січня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання кредитного договору недійсним, повернення сторін у первісний стан,

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Валєєву М. В. звернулася із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 січня 2021 року в указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на тяжке матеріальне становище.

На підтвердження вказаних обставин, заявник надає довідку надану Харківським міським центром зайнятості про перебування на обліку як безробітного та виплачену допомогу за період з 09 квітня 2020 року по 31 жовтня 2020 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 3 квартали 2020 року та відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Проте, до касаційної скарги не додано жодних доказів, зокрема довідки Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які б свідчили про відсутність джерел доходу з 01 листопада по грудень 2020 року.

Тобто надані заявником докази не підтверджують його дохід за попередній календарний рік.

Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Відсутність доказів на підтвердження майнового стану - відповідної довідки про доходи від контролюючого органу, яка б підтверджувала майновий стан заявника, позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином заявнику необхідно надати докази про неможливість сплатити судовий збір у встановленому законодавством порядку і розмірі або сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року з подальшим змінами.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Законом України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів, а у разі оскарження судового рішення лише в частині вирішення одного із позовів судовий збір має сплачуватися, виходячи із розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні відповідного позову.

Оскільки предметом розгляду у даній справі у суді першої інстанції було два позови (первісний позов майнового характеру та зустрічний позов немайнового та майнового характеру), то сплачувати необхідно сукупність ставок.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати повністю рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 січня 2021 року з урахуванням заявлених первісних та зустрічних позовних вимог.

Позивач за первісним позовом звернувся до суду у квітні 2016 року із майновою вимогою (про стягнення заборгованості - заборгованість 37917,86 доларів США).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено, що з 1 січня 2016 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1378,00 грн.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір»(у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менша 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Тому враховуючи заявлену акціонерним товариством «Альфа-Банк» первісну позовну вимогу майнового характеру, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 28 863,44 грн (14 431,72 Х 200 %).

Що стосується зустрічного позову, то ОСОБА_1 звернувся із позовом у липні 2020 року із однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру.

Згідно із частиною третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що з 1 січня 2020 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 2 102 грн.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином розмір судового збору, який підлягає сплаті за розгляд судом зустрічних позовних вимог складає 11 350,80 грн (840,80 грн за вимогу немайнового характеру та 10510 грн за вимогу майнового характеру), враховуючи офіційний курс гривні до долара США станом на час вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Тому враховуючи заявлені ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір - 22 701,60 грн (11 350,80 грнХ200%).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 серпня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 19 січня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров