16.02.2021 Справа № 363/3317/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гриб Л.І.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та категорично наполягали на його задоволенні з викладених у ньому підстав.

Позивачка ствердила, що вона тривалий час не може знайти спільну мову з відповідачем, в них постійно виникають сварки та непорозуміння, вважає поведінку відповідача неадекватною та агресивною. Відтак, збереження сім`ї з відповідачем вважає неможливим, оскільки вони протягом п`яти місяців під час її вагітності, а потім з березня 2020 року і донині разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, на момент подання позовної заяви сім`я фактично розпалася у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між подружжям. За час розгляду справи в суді будь-якого примирення між ними не відбулося. Позивачка в жодний спосіб не бажає спілкуватися з відповідачем.

В цьому зв`язку позивачка та її представник можливість примирення подружжя та збереження шлюбу категорично відкинули та наполягали на задоволенні позову.

Відповідач в суді позов не визнав та наполягав на збереженні сім`ї та примиренні подружжя. Просив надати час для примирення не менше 6 місяців та пояснив, що буде шукати можливість для збереження сім`ї.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що подружжя ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 17 листопада 2018 року, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В суді позивачка категорично наполягала на розірванні шлюбу та не вбачала жодної можливості для збереження сім`ї, примирення з відповідачем.

З огляду на позицію сторони позивача, взаємні відносини сторін по справі, суд не вбачає можливості надати сторонам час для примирення, що є недоцільним, які протягом розгляду справи в суді (більше 4-х місяців) так і не примирилися, будь-яких передумов для цього під час розгляду справи судом також не встановлено.

Суд також враховує доводи сторони позивача про те, що між подружжям склалися неприязні, вкрай конфліктні та напружені відносини, через сварки та повне непорозуміння з відповідачем.

Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам позивачки не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 17 листопада 2018 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №375 - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу за позивачкою залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Повне рішення суду складено 17 лютого 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 12 квітня 2019 року органом №3228, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя