Справа № 419/1145/21
Провадження № 2-о/419/102/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області,-

ВСТАНОВИВ:

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник посилається на те, що у період часу з 1977 року по 1980 рік навчався у Ворошиловградському будівельному технікумі по спеціальності промислове та цивільне будівництво, по закінченню якого йому було присвоєна кваліфікація технік-будівельник. 12.04.2021 року на особистому прийомі у відділі обслуговування громадян № 6 Пенсійного фонду України у Луганській області йому повідомили, що до його пенсійного стажу не зарахований період навчання з 1977 року по 1980 рік у Ворошиловградському будівельному технікумі, через помарку у літері його прізвища, незважаючи на те, що у його ж трудовій книжці є посилання на цей диплом. Таким чином встановлення факту належності диплому необхідно для врахування навчання у його стажі для призначення (перерахунку) пенсії за віком. У зв`язку з чим вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 01 червня 2021 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, згідно з поданої заяви просив суд розглядати справу без його участі (а.с.3 ).

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 28-29).

З огляду на неявку учасників процесу в судове засідання, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

За результатами дослідження матеріалів справи, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч .1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що відповідно до копії диплома НОМЕР_1 заповненого на українській та російській мовах на ім`я ОСОБА_1 (російською мовою ОСОБА_2 ) встановлено, що останній 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1980 році закінчив повний курс навчального технікуму по спеціальності промислове та цивільне будівництво, Рішення Державної кваліфікаційної комісії від 23.04.1980 року кваліфікацію технік будівельник (а.с.7). В зазначеному дипломі є виправлення літери у літері «е» на літеру «є» в прізвищі.

Відповідно до копії паспорта громадянина України від 27.03.2020 року орган видачі 4451, прізвище заявника значиться як « ОСОБА_3 » (а.с. 6, 10).

Як зазначив заявник в своїй заяві, встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії.

Факт належності вищезазначеного диплому НОМЕР_1 дійсно заявнику підтверджується копією трудової книжки від 14.09.1976 року, в якій є запис про закінчення технікуму та отримання диплому № НОМЕР_2 (а.с. 14), копією паспорта громадянина України, карткою платника податків.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що звернення заявника до суду викликане з мотивів встановлення юридичного факту, що в подальшому тягне юридичні наслідки, тобто судом встановлено, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 , породжує юридичні наслідки для заявника, а відтак підлягає встановленню у порядку визначеному ст. ст. 315 ЦПК України.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документу, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Луганській області - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплому НОМЕР_1 , який видано 24.04.1980 року Ворошиловградським будівельним технікумом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк