Справа № 357/9194/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку загального позовного провадження)

09 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубановська І. Д. ,

за участю секретаря судового засідання Огер О.А.,

представника позивача адвоката Любченко Н.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Батури П.О.,

розглянувши в м. Біла Церква у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на будівельні матеріали,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Любченко Н.Ю.,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача адвокат Батура П.О., установив таке.

Зміст позовних вимог.

Згідно із позовом, ОСОБА_1 , просив:

1) визнати за ним право власності на будівельні матеріали, що були використані на будівництво нежитлової будівлі під літерою, що позначена в технічному паспорті «Б-1», «б-1, б-1-1»;

2) стягнути із ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу.

Стислий виклад позиції позивача.

Свої вимоги, ОСОБА_1 мотивував тим, що в 2000 році, разом із своїм братом ОСОБА_1 , вирішив вести спільний бізнес, який полягав у виготовлені м`яких меблів.

В нього, він інвестував кошти, частина яких витрачена на будівництво нежитлових будівель, що розташовані в

АДРЕСА_1 зв`язку із чим, вважав, що має право на будівельні матеріали, з яких вони побудовані.

Стислий виклад заперечень відповідача.

ОСОБА_1 заперечував проти позову, посилаючись на його недоведеність.

Спростовував достовірність наданого, разом з позовом, технічного паспорта, оскільки той не відповідає дійсності, ним виготовлений новий.

Вказував на відсутність, в позовній заяві, правових підстав, що перешкоджає сформувати правову позицію щодо неї.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду 10 серпня 2018 року.

13 серпня 2018 року направлений запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про перевірку місця реєстрації відповідача.

Відповідь на нього надійшла 26 жовтня 2018 року.

29 жовтня 2018 року відкрите провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження, у зв`язку із чим призначене підготовче засідання.

Підготовче засідання від 11 грудня 2018 року відкладене, за клопотанням позивача, яке мотивоване хворобою його представника.

Підготовче засідання від 11 лютого 2019 року відкладене, за клопотанням представника позивача, яке мотивоване необхідністю ознайомлення з додатковими доказами, які надані представником відповідача.

Підготовче засідання від 05 квітня 2019 року відкладене, за клопотанням представника позивача, яке мотивоване її участю в іншій справі.

Підготовче засідання від 19 червня 2019 року, не відбулося у зв`язку із відпусткою головуючої.

Згідно із ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року закрите підготовче провадження, призначений розгляд справи по суті.

В судовому засіданні від 10 грудня 2019 року заслухане вступне слово представника позивача та представника відповідача, після чого розгляд справи по суті відкладений, у зв`язку із необхідністю виклику сторін та свідків.

В судовому засідання від 12 лютого 2020 року заслухане вступне слово позивача та відповідача, після чого розгляд справи по суті відкладений, у зв`язку із необхідністю виклику свідків.

Судове засідання від 16 квітня 2020 року не відбулося, у зв`язку із лікарняним головуючої.

Судове засідання від 04 травня 2020 року відкладене, за клопотанням представника позивача, яке мотивоване карантинними обмеженнями, введеними Кабінетом Міністрів України, у зв`язку із запобіганням поширення на території України короновірусу SARS-CoV-2.

Судове засідання від 02 червня 2020 року не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючої у нарадчій кімнаті в іншій справі.

В судовому засіданні від 20 липня 2020 року допитані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , після чого розгляд справи по суті відкладений за клопотанням представника відповідача, яке мотивоване необхідністю виклику свідків.

Судове засідання від 06 жовтня 2020 року відкладене, за клопотанням представника позивача, яке мотивоване хворобою позивача.

Судове засідання від 30 листопада 2020 року відкладене, за клопотанням представника позивача, яке мотивоване її поганим самопочуттям.

В судовому засіданні від 08 лютого 2021 року допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , після чого розгляд справи по суті відкладений, через необхідність виклику свідків.

В судовому засіданні від 12 квітня 2021 року допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , після чого розгляд справи по суті відкладений, за клопотанням представника позивача через необхідність виклику свідків.

В судовому засіданні від 09 червня 2021 року досліджені письмові докази, відмовлено в клопотаннях представників позивача та відповідача, про відкладення розгляду справи по суті та проведені судові дебати, після чого суд видалився до нарадчої кімнати.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно із Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10 вересня 2003 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_1 купили, належне ОСОБА_9 нежитлове приміщення, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 362,3 кв.м., зазначене на плані літерою «А-2» (а.с. 62).

Право на нього зареєстроване за № 2605616 (а.с. 63).

Відповідно до Договору на право тимчасового користування землею від 13 січня 2004 року, Білоцерківська міська рада Київської області передала в оренду ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , строком на п`ять років, земельну ділянку площею 0,2641 га по АДРЕСА_1 (а.с. 8-10).

Згідно із Договором найму (оренди) № 3 від 01 серпня 2012 року, ОСОБА_1 передав в оренду нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , строком з 01 серпня 2012 року до 31 грудня 2013 року (а.с. 71-72).

Відповідно до Акту про проведені електронні торги від 18 березня 2015 року, ОСОБА_8 перемогла на торгах і набула у власність 1/2 частину нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 362,3 кв.м., зазначене на плані літерою «А-2», що належало ОСОБА_1 , згідно із Договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10 вересня 2003 року (а.с. 64).

Згідно із листом Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 10 березня 2015 року № 1744, ОСОБА_1 повідомлено, що відбулися електронні торги, за результатом яких реалізовано частину нежитлової будівлі «А-2», за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

На зазначене майно ОСОБА_8 отримала Свідоцтво від 09 квітня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 481 (а.с. 65).

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36169363 від 09 квітня 2015 року, запис про право на 1/2 частину нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 362,3 кв.м., зазначене на плані літерою «А-2», внесений за № 6345377 від 09 квітня 2015 року, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 20625028 від 09 квітня 2015 року, яке ухвалене приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелудченко О.В. (а.с. 66).

Відповідно до Видаткової накладної № РМ-0000630 від 15 липня 2015 року, ОСОБА_8 придбала: стоунлайт 600/300/200 GD 500, Kieyzer KGB (а.с. 67).

Згідно із Квитанції до прибуткового касового ордеру № 1441 від 15 липня 2015 року, ОСОБА_8 придбала газоблоки (а.с. 67).

Відповідно до Видаткової накладної № ПП-0026846 від 29 серпня 2015 року, ОСОБА_8 придбала гідробар`єр (а.с. 68).

Згідно із Видатковою накладною № ПП-0026937 від 30 серпня 2015 року, ОСОБА_8 придбала клей для блоків (а.с. 69).

11 квітня 2017 року виготовлений Технічний паспорт на нежитлові будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-35).

На ньому зображені будівлі відмічені літ. «б-1-1», «б-1», «Б-1», «В-1», «А-2», «а-1».

Він виготовлений за заявою ОСОБА_1 , з його слів, що стверджується Довідкою № 101 від 15 січня 2019 року, яка видана комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 110).

12 грудня 2018 року виготовлений Технічний паспорт на громадський (виробничий) будинок (приміщення) на нежитлову будівлю, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 80-98).

На ньому зображені будівлі відмічені літ. «А-2», «а-1», «Б», «б-1», «б», «В», «а», «Д», «д», «Г».

Він виготовлений на замовлення ОСОБА_1 .

Згідно із показами свідка ОСОБА_4 , він є сусідом ОСОБА_10 , йому відомо, що той займався, із своїм братом ОСОБА_11 , мебельним бізнесом, спочатку в гаражі, з якого потім переїхали на Січневий прорив, а після в район другого шинного заводу. Він часто їздив з ОСОБА_10 , коли той домовлявся з клієнтами, купував дрова, тканини, будівельні матеріали тощо. В свою чергу, ОСОБА_11 розробляв меблі на комп`ютері. В його будинку жили будівельники, з якими ОСОБА_10 домовлявся про будівництво допоміжних споруд. Звідки брав гроші на це, йому особисто не відомо.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_2 , він є двоюрідним братом ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . Шістнадцять років тому, на місці де хлопці займалися меблями, допомагав в будівництві двох будівель, в одній робив дах, в іншій дах і колону. Просив його про це ОСОБА_10 , він і розраховувався за роботу двома м`якими меблями. Між побудовою першої та другої будівлі, була перерва один рік. Де бралися гроші на них невідомо. Одного разу ОСОБА_10 позичав у нього гроші, бо йому на щось не вистачало. ОСОБА_11 допоміг лише один раз, коли треба було виміряти висоти нівеліром. План, який наданий ОСОБА_10 більш точний. Коли останній раз був там не пам`ятає.

Згідно із показами свідка ОСОБА_3 , він працював у ОСОБА_10 , який вирішував усі організаційні і фінансові питання. При ньому, будувалася будівля «б-1-1», вона складалась з колони, ферми і металочерепиці. Будівництвом займався ОСОБА_10 , він давав вказівки, просив допомогти. Будівля «б-1-1» знаходиться в притул до паркану.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_5 , він працював в ФОП ОСОБА_1 у ОСОБА_11 з 2003 до 2008 року. ОСОБА_10 і ОСОБА_11 мали фірму по виробництву меблів на двох. Спочатку у них була одна капітальна будівля. Далі почалось будівництво ще двох «В-1», «Б-1». Будівництвом на 99,9 % займався ОСОБА_10 . Звідки були гроші він не знає, не цікавився фінансами. Одне приміщення було з газоблоків, які клалися на бетонний фундамент. Інше варив ОСОБА_13 . Будувалися вони по черзі. Фірма то заслуга ОСОБА_10 , бо він постійно ходив, керував виробництвом, а ОСОБА_11 в офісі сидів.

Згідно із показами свідка ОСОБА_6 , його дружина є сестрою дружини ОСОБА_11 . Він на прохання ОСОБА_11 допомагав в будівництві на АДРЕСА_1 . Це було близько 10-12 років тому. Допомагали будувати ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . ОСОБА_11 привозив усі необхідні будівельні матеріали. ОСОБА_10 бачив, але той не допомагав. На будівництво приїжджав десь три рази на тиждень.

Відповідно до показів свідка ОСОБА_8 , вона є дружиною ОСОБА_11 . Її чоловік і його брат займалися виготовленням меблів, було два різних ФОП. В 2003 році вони взяли кредит на двох, щоб придбати будівлю «А-2» на АДРЕСА_1 . В 2004 році почалося будівництво будівлі «Б-1», кошти вкладав лише ОСОБА_11 . «б-1», «б-1-1» будувалися в 2015 році, коли вона виграла електронні торги і купила частину будівлі «А-2». «б-1-1» на плані розташована не правильно. Після того, як вона викупила частину будівлі «А-2», ОСОБА_10 попросили з`їхати, претензій він не пред`являв, забрав все що хотів. В подальшому претензії з`явилися у 2017 році.

Згідно із показами свідка ОСОБА_7 , він є будівельником за фахом, консультував ОСОБА_11 коли будувалися будівлі «Б-1», «б-1», «б-1-1». Будівля А-2 була відразу, потім почалось будівництво «Б-1». Діалог щодо будівництва він вів тільки з ОСОБА_11 . «б-1», «б-1-1», будувалися після того, як дружина ОСОБА_11 викупила частину будівлі «А-2». Взагалі не бачив ОСОБА_10 .

Норми права, мотивована оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із ч. 3 ст. 331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, звертаючись до суду із позовом, про визнання права власності, на підставі ч. 1 ст. 392 ЦК України, позивач має довести, що він набув право власності на річ (майно), яке з будь-яких причин оспорюється, не визнається іншою особою, а також коли наявність у нього права власності не підтверджена відповідними документами.

В ситуації, коли позивач просить визнати право власності на будівельні матеріали, він має надати докази, що будівництво нерухомого майна не завершене.

В позовній заяві ОСОБА_1 , стверджував, що будівельні матеріали, з яких складаються будівлі, які знаходяться на АДРЕСА_1 придбавалися за його грошові кошти, які: отримані в кредит та в борг у фізичних осіб; залучені з продажу його автомобіля та будувалися з матеріалів взятих у ОСОБА_16 .

Викликані та допитані за його заявою свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , показали, що звідки залучені кошти на будівництво спірних нежитлових приміщень «Б-1», «б-1», «б-1-1», вони не знають.

Суд вважає, що хоча і ОСОБА_2 повідомив про те, що позичав ОСОБА_1 грошові кошти, він не знає на що, і не вказав їх розмір, тому підстав стверджувати, що вони залучалися в будівництво не має.

Клопотань про виклик такої особи, як ОСОБА_16 , в якості свідка, не заявлялося.

В зв`язку із цим, він судом не викликався і не допитувався.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Отже, доказом того, що ОСОБА_1 брав кредити, можуть бути лише кредитні договори укладені в письмовій формі.

Їх суду не надано, як і доказів наявності, в минулому, у власності ОСОБА_1 автомобіля.

Суд зазначає, що підстав стверджувати, що спірні нежитлові будівлі не завершені, немає, адже доказів цього ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, його позов є безпідставним, оскільки не підтверджений доказами.

Висновки суду.

Отже, за викладених обставин, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на будівельні матеріали, належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 10, 259-261, 263-268, 273, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про визнання права власності на будівельні матеріали, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження рішення суду поновлюється на підставах визначених ч. 2, 3 ст. 354 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили у порядку визначеному ст. 273 ЦПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення складена та проголошена 09 червня 2021 року.

В зв`язку із відпусткою головуючої, повний текст рішення складений 29 червня 2021 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська