РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Скиби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, шляхом встановлення порядку спілкування з малолітньою дитиною,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 17.11.2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.04.2013 року шлюб між сторонами розірвано та призначено стягувати з позивача на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року у цивільній справі №766/1628/17 було збільшено розмір аліментів до 800 грн., що стягуються з позивача на утримання сина. Фактично з самого моменту розлучення з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача стосовно неможливості нормального спілкування позивача зі своїм сином. Всі намагання позивача, з моменту розлучення, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджає позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які позивач не може зустрічатися з сином. Через це, у 2013 році позивач звернувся за захистом своїх прав до органів опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 12.07.2013 року№93, позивачу було надано дозвіл забирати малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну суботу місяця о 09:00 год. та повертати до постійного місця проживання не пізніше 18:00 год. того ж дня, також забирати сина у літній період (при наявності путівки на оздоровлення), а також попередження не налаштовувати дитину один проти одного. Фактично, з моменту прийняття даного рішення, відповідач ігнорувала таке рішення органу опіки та піклування, продовжувала перешкоджати позивачу у спілкуванні з сином та взяття участі у його виховані. У зв`язку з викладеним, позивач просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення наступного порядку спілкування: щомісяця ОСОБА_4 самостійно забирає сина з фактичного місця проживання кожні парні вихідні і п`ятницю, що їм передує з 15.00 год. п`ятниці та повертає сина в неділю до 16.00 год., з можливістю проживання дитини у цей період за місцем проживання ОСОБА_4 без присутності інших членів сім`ї; у день народження сина - ОСОБА_5 , батько ОСОБА_4 спілкується з власним сином - незалежно від дня, на який припадає день народження останнього, не менше ніж 24 години кожного парного року; у день народження батька - ОСОБА_4 , він спілкується з власним сином - незалежно від дня, на який припадає день народження, не менше ніж 24 години; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спілкується з сином у літній період щороку, протягом 45 календарних днів, для спільного відпочинку; батько - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 спілкується з сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на державні свята, кожного парного року, за місцем проживання батька без присутності інших членів сім`ї, не менше ніж 24 години; батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спілкується з сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на релігійні свята, кожного парного року, за місцем проживання батька без присутності інших членів сім`ї не менше ніж 24 години; у разі хвороби сина - у визначені для спілкування дні, ці дні можуть вноситися на інші дні за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач надав до суду відзив, згідно якого позовні вимоги просив задовольнити частково, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкод у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступного порядку спілкування:

- ОСОБА_4 забирає сина з фактичного місця проживання, з обов`язковим попередженням матері, кожну першу та третю п`ятницю місяця з 16-00 години та повертає сина в суботу до 16.00 год., з можливістю проживання дитини у цей період за місцем проживання ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_4 спілкується з сином у літній період щороку, протягом 14 календарних днів, для спільного відпочинку в межах Херсонської області;

- ОСОБА_4 спілкується з сином - ОСОБА_5 на державні та релігійні свята, а саме з 10-00 год. до 15-00 год. у Новий рік (31 грудня), Різдво Христове (7 січня), Пасха, День Перемоги та з 10-00 год. до 12-00 год. у Міжнародний день праці. Стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу. Враховуючи інтереси саме дитини, його вік, психоемоційний сина та взаємовідносини, що склалися з батьком, відповідач вважає, що даний час необхідно визначити позивачу участі у виховані сина у такому вигляді, як зазначено вище.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджується з запереченнями відповідача, викладених у відзиві. У відзиві вказано, що саме відповідач повинна визначити спосіб участі батька у вихованні сина, оскільки вона, на відміну від позивача повній мірі виконує свої батьківські обов`язки. Позивач вважає, що все ж таки суд, а не відповідач повинен визначити спосіб участі батька у вихованні сина. Щодо витрат на правчину допомогу відповідач вважає квитанції до прибуткових касових ордерів №040620 від 04.06.2020 року та №040620 від 11.06.2020 року є неналежними доказами отримання оплати адвокатом від відповідача. Просив відмовити у стягненні їх вартості з позивача, оскільки небажання відповідача виконувати рішення №93 виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 12.07.2013 року, стало причиною звернення позивача до суду. Просить задовольнити позовні вимоги, викладені в позовній заяві в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якій зазначив, що з позовними вимогами позивача, відповідач не погоджується, відповідач просить суд задовольнити частково позовні вимоги позивача. Відповідач жодним чином не ігнорував рішення виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 12.07.2013 року №93, яким позивачу було надано дозвіл на спілкування з сином, яким підтверджується, те, що відповідач не чинив та не чинить перешкод у спілкуванні батька з сином. Доказів протилежного позивачем не надано. Внаслідок протиправних дій позивача, які він неодноразово вчиняв у нетверезому стані у відношенні відповідача, останній і побоюється, щоб дитини перебувала з батьком, коли той знаходиться у нетверезому стані. Крім цього, відповідач зазначає , що стягнення на користь відповідача витрат на правчину допомогу є його правом і передбачено норами чинного цивільно-процесуального законодавства України. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що його позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з підстав викладених у відзиві. Зазначили, що перебування сина у позивача з 16:00 год. п`ятниці до неділі 6:00 год. буде перешкодою.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги вважав такими, що підлягають частковому задоволенню, запропонував встановити спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядок спілкування з 15:00 год. п`ятниці до 16:00 суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання (перебування) батька.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.11.2007 року між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Херсонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №1229, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 14.08.2019 року.

Згідно актового запису про народження №536, зробленого 12.06.2008 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Комсомольського районного у м.Херсоні ради №93 від 12.07.2013 року надано ОСОБА_4 дозвіл забирати малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну суботу місяця о 09.00 годині та повертати до постійного місця проживання не пізніше 18.00 години того ж дня, також забрати ОСОБА_5 у літній період (при наявності путівки щодо оздоровлення). Попереджено батьків не налаштовувати дитину один проти одного.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 08.06.2017 року збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 04.04.2013 року у справі №667/1628/13-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. з 27.02.2013 року і до досягнення сином повноліття, до 800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки серії НОМЕР_1 , виданої Міністерством внутрішніх справ України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території станом на 26.07.2019 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно довідки КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР №1304 від 29.07.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку не перебуває і не перебував.

Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 15.01.2019 року, позивач орендує квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики, виданої ТОВ «Керуюча Компанія Нове Місто», ОСОБА_4 , 1978 р.н., зарекомендував себе з позитивної сторони. Бере активну участь в громадських зборах і необхідних роботах, що проводяться в будинку і на прилеглій території.

Згідно акту обстеження умов проживання від 21.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , в квартирі, в якій проживання ОСОБА_4 в наявності всі необхідні меблі, предмети побуту, побутова техніка (3 телевізора, холодильник, пральна машина, електродуховка тощо). В помешканні чисто, просторо, всі речі охайні. В наявності всі комунальні послуги. Батько спілкується із сином ОСОБА_5 , але матір малолітнього обмежує час побачень. Батько має бажання більше часу приділяти дитині часу.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст.157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

В судовому засіданні з пояснень сторін та інших матеріалів справи з`ясовано, що з часу проживання дитини з матір`ю, останньою чиняться перешкоди батьку у вільному спілкуванні з малолітнім сином.

Відповідно до ч.3 ст.157 Сімейного кодексу України, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно вимог ч.1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч.1 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 159 Сімейного Кодексу визначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При цьому, суд, встановлюючи спосіб спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до висновку виконавчого комітету Корабельної районної у м.Херсоні ради від 09.07.2020 року щодо усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_4 з малолітнім сином ОСОБА_5 і його виховані - орган опіки та піклування Корабельного району м.Херсона, вважає доцільним встановити способом участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядок спілкування у наступні терміни: з 15.00 год. п`ятниці до 16.00 год. суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання (перебування) батька; щороку протягом 45 календарних днів у період літнього відпочину з метою оздоровлення; у державні та релігійні свята, а також день народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року), день народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_4 кожного року) здійснювати спілкування за попередньою домовленість батьків з урахуванням думки дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Частиною 2 ст.155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Із системного аналізу ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України слідує, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюються сторонами, між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, що не дають можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну зі сторін по справі, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, в межах заявлених позовних вимог, оскільки саме такий спосіб захистити право на спілкування та виховання дитини визначений сімейним законодавством у разі порушення його з боку іншого з батьків дитини та за відсутності відповідного судового рішення позивач фактично позбавлений можливості мати відповідні докази, оскільки не має права звернення до виконавчої служби з питання контролю за додержанням відповідачем умов вказаного рішення.

Зважаючи, що сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, обопільне бажання приймати участь у цьому і спілкування між ними та дитиною не перешкоджає нормальному розвитку останньої, з урахуванням віку дитини, його навчанням у шкільному закладі та відвідування щосуботи спортивної секції, суд доходить висновку про необхідність встановити ОСОБА_4 , як батьку дитини, спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із неповнолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з сином, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено.

З висновку органу опіки та піклування вбачається, що дитина під час бесіди зі спеціалістом служби повідомив, що бажає спілкуватися з батьком, останній його ніколи не ображав. З новою сім`єю батька у нього склалися добрі стосунки.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною та визначити позивачу спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини, шляхом встановлення порядку спілкування: з 15:00 години п`ятниці до 16:00 години суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання (перебування) батька ОСОБА_4 ; щороку протягом 45 календарних днів у період літнього відпочинку з метою оздоровлення; у державні та релігійні свята, а також день народження дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року, день народження батька ОСОБА_4 - 26 листопада кожного року здійснювати спілкування за попередньою домовленістю батьків з урахуванням думки дитини ОСОБА_5 , оскільки враховуючи вік дитини, сформований режим її життєдіяльності, фактичні взаємовідносини сторін по справі, а також беручи до уваги відсутність підстав для обмеження спілкування будь-якою стороною з дитиною, виходячи з інтересів дитини, на переконання суду саме такий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною буде відповідати не лише принципу рівності батьків у спілкуванні з дитиною, та інтересам самої дитини.

Такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з сином відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 гривень

Щодо клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на правчину допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);!) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи та представництва відповідача суді, ОСОБА_2 укладено договір про надання юридичної допомоги від 04.06.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №040620 від 04.06.2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №040620 від 11.06.2020 року, квитанцію №525328 від 10.02.2021 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 6000 грн.

Згідно остаточного детального опису робіт, виконаних адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правчиної допомоги від 10.02.2021 року, ОСОБА_2 понесла витрати на отримання правчиної допомоги у розмірі 6000 грн.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування враховується критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Ятрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, з врахуванням того, що позовні вимоги задоволено частково, приходить до висновку про доцільність стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн., вказаний розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.7, 18, 19, 141, 150, 153157, 158, 159 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 , поданим від імені та в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - Виконавчий комітет Корабельної районної у місті Херсоні ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною, шляхом встановлення порядку спілкування з малолітньою дитиною задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , брати участь у спілкуванні та вихованні сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення порядку спілкування: з 15:00 години п`ятниці до 16:00 години суботи першого та третього тижня кожного місяця за місцем проживання (перебування) батька ОСОБА_4 ; щороку протягом 45 календарних днів у період літнього відпочинку з метою оздоровлення; у державні та релігійні свята, а також день народження дитини ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного року, день народження батька ОСОБА_4 - 26 листопада кожного року здійснювати спілкування за попередньою домовленістю батьків з урахуванням думки дитини ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_3 , судові витрати, понесені на сплату судового збору в сумі 768,40 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІН: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН: НОМЕР_2 , судові витрати, понесені на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 22.02.2021 року.

Суддя: С.І.Майдан