Справа № 577/137/19
Провадження № 2/577/4/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

з участю секретаря Мирошниченко Ю.В.

прокурора Круш Я.О.

адвоката Мусієнко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження позов керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції України в Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Дубов`язівська сільська рада про стягнення збитків заподіяних навколишньому природному середовищу в розмірі 55199,24 грн.-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції України в Сумській області про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 збитків заподіяних навколишньому природному середовищу в розмірі 55199,24 грн.

У судовому засіданні представник відповідача за дорученням для надання безоплатної правової допомоги адвокат Мусієнко О.В. заявила клопотання про залишення позову без розгляду внаслідок відсутності підстав для здійснення прокурором представництва в суді для захисту законних інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції України в Сумській області. На обґрунтування вказала, що інспекція є самостійною юридичною особою, а відтак - суб`єктом звернення до суду. Крім того, брак коштів для сплати судового збору позивачем не свідчить про його нездійснення або неналежне здійснення відповідних повноважень. Також зауважила, що на момент звернення прокурора з цим позовом до суду (січень 2019 року) було відкрито вже нове фінансування, зокрема й Державної екологічної інспекції України в Сумській області.

Відповідач ОСОБА_1 підтримав правову позицію свого представника.

Прокурор заперечив залишенню позову без розгляду посилаючись на дотримання вимог закону при зверненні до суду з цим позовом.

Позивач Державна екологічна інспекція України в Сумській області, а також третя особа на стороні позивача Дубов`язівська сільська рада, кожен окремо, подали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, вимоги підтримують.

Суд, вислухавши доводи сторін, перевіривши під час судового розгляду підстави звернення прокурора з цим позовом, на що орієнтує апеляційний суд при перевірці ухвал суду першої інстанції про повернення позову прокурору за відсутності підстав звернення в інтересах держави, приходить до переконання про задоволення клопотання виходячи із такого.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах.

У судовому процесі, зокрема цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах. Тобто, під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Подібний за змістом висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року по справі № 587/430/16-ц та від 27.02.2019 року по справі № 761/3884/18.

Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 року № 1401-VIII, який набрав чинності 30.09.2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме: Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Системне тлумачення статті 56 ЦПК України й абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка, проте, є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду з позовом у цій справі, повинен був обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу або здійснення ним такого захисту неналежним чином. При цьому, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Слід також відзначити, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року по справі № 912/2385/18.

Надаючи правову оцінку наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді в особі компетентного органу на здійснення такого захисту в спірних правовідносинах, зазначених прокурором при зверненні з позовом, суд приходить до висновку щодо їх необґрунтованості з огляду на таке.

На підтвердження правових підстав необхідності представництва прокурор у позові послався на загальні фрази без жодної конкретики, зокрема вказав, що неналежне здійснення Держекоінспекцією захисту інтересів держави в частині відшкодування шкоди, заподіяної незаконною вирубкою, оскільки вичерпних заходів, спрямованих на відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_1 не вжито, відповідний позов про стягнення збитків до суду не заявлено, у зв`язку з чим кошти до бюджету до цього часу не відшкодовано, що призводить до несвоєчасного надходження коштів до місцевого бюджету, перешкоджає здійсненню державних програм з охорони довкілля, що є порушенням інтересів держави, насамперед у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Фактично на теж саме послався прокурор і у судовому засіданні, стверджуючи про правомірність представництва у цій справі.

Матеріали справи містять докази щодо закриття відносно ОСОБА_1 кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України (незаконна порубка лісу) і притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП.

13.11.2018 року керівник Конотопської місцевої прокуратури звернувся з листом до начальника Державної екологічної інспекції у Сумській області з пропозицією повідомити про вжиті інспекцією заходи щодо стягнення з ОСОБА_1 завданої шкоди.

Згідно відповіді від 04.12.2018 року прокурору повідомлено, що Інспекція не має фінансової можливості для самостійного звернення до суду з позовом, у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору. Одночасно просять за можливості вжити заходів представницького характеру.

11.12.2018 року керівник Конотопської місцевої прокуратури знов звертається з листом до начальника вказаної установи, у якому просить повідомити позицію щодо звернення прокурора до суду в інтересах управління. У відповіді в.о. начальника Інспекції повторно повідомляє про відсутність коштів для сплати судового збору і не заперечує зверненню Конотопської місцевої прокуратури до суду з позовом про стягнення з гр. ОСОБА_1 збитків заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної рубки лісу в сумі 55199 грн. 23 коп.

10.01.2019 року керівник Конотопської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши вказані обставини суд вважає, що у даній справі прокурором не наведено доказів, які б переконливо свідчили про невиконання або неналежне виконання Державною екологічною інспекцією України в Сумській області, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Сама по собі обставина незвернення позивача з позовом протягом певного періоду внаслідок відсутності коштів для сплати судового збору, при тому, що строк позовної давності не спливав, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави та не є підставою для звернення прокурора з даним позовом. Також, слушним є і зауваження адвоката про те, що прокурор звернувся до суду з цим позовом у січні 2019 року, тобто на початку року коли відбувається нове річне фінансування державних установ, зокрема передбачаються кошти на сплату судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до положень ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» право подання позовів про відшкодування збитків і витрат, завданих у наслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища належить Державній екологічній інспекції.

Отже, при зверненні прокурора до суду у цій справі останнім не дотримано приписів, встановлених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора необхідно вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. У таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України залишення позову без розгляду (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року в справи № 912/2385/18.

Керуючись: ст. 257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції України в Сумській області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Дубов`язівська сільська рада про стягнення збитків заподіяних навколишньому природному середовищу в розмірі 55199,24 грн. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

СуддяВ. О. Кравченко