Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2021 Справа №607/17065/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л, з участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Рукавця О.В., представника КП «Тернопільводоканал» Завацького В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тернопільводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль», ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ, КП ТМ «Тернопільмісьтеплокомуненерго» ТМР, ТОВ «Коменерго-Тернопіль» про зобов`язання комунальних служб провести перерахунок відповідно до наданих позивачем розрахунків та зобов`язання повернути позивачеві кошти, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рукавець О.В. звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Тернопільводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль», ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ, КП ТМ «Тернопільмісьтеплокомуненерго» ТМР, ТОВ «Коменерго-Тернопіль» про зобов`язання комунальних служб провести перерахунок відповідно до наданих позивачем розрахунків та зобов`язання повернути позивачеві кошти.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року з нього на користь КП «Тернопільводоканал» стягнуто заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 3 135 грн. 36 коп. Провівши власні розрахунки ним встановлено не відповідність сум стягнення після чого останній звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою суду у справі №607/10725/18, яка набрала законної сили 27 січня 2020 року скасовано вищевказаний наказ. Таким чином враховуючи встановлення судом незаконності нарахування боргу та скасування судового наказу КП «Тернопільводоканал» повинен повернути незаконно стягнуті з нього кошти в сумі 5 410,48 грн. В подальшому зробивши аналогічний перерахунок витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, вивозу ТВП, ним виявлено неправильне нарахування відповідних служб внаслідок чого виникла наступна переплата: КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР 7 438,29 грн.; КП «Тернопільводоканал» - 5 410,48 грн.; ТОВ «Коменерго-Тернопіль» - 2 300,47 грн.; ДП «Газ постач» ТОВ «Тернопільміськгаз» - 657,44 грн.; ТОВ «Альтфатер Тернопіль» - 300,01 грн.; «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ - 1 097,36 грн. Він неодноразово звертався до комунальних служб із вимогою про здійснення перерахунку коштів, які у відповідності до ст. 1212 ЦК України є набутими без достатніх правових підстав, проте на дату звернення до суду із позовом, надміру нараховані кошти в сумі 17 204,05 грн. йому не повернуті.

З огляду на викладене просить суд зобов`язати комунальні служби: КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, КП «Тернопільводоканал», ТОВ «Коменерго-Тернопіль», ДП «Газ постач» ТОВ «Тернопільміськгаз», ТОВ «Альтфатер Тернопіль», «Тернопільобленерго» Тернопільські МРЕМ зробити перерахунок за житлово-комунальні послуги відповідно до наданих ним розрахунків, стосовно належної йому квартири АДРЕСА_1 , та повернути безпідставно набуті кошти, зокрема: КП ТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР 7 438,29 грн.; КП «Тернопільводоканал» - 5 410,48 грн.; ТОВ «Коменерго-Тернопіль» - 2 300,47 грн.; ДП «Газ постач» ТОВ «Тернопільміськгаз» - 657,44 грн.; ТОВ «Альтфатер Тернопіль» - 300,01 грн.; «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ - 1 097,36 грн.

Ухвалою суду від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

28 квітня 2021 року судом отримано відзив на позов КП «Тернопільводоканал» згідно якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на наступне. Між Комунальним підприємством «Тернопільводоканал» та ОСОБА_1 укладено, відповідно до ст. 633 ЦК України, публічний договір про надання населенню багатоквартирних будинків послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 15 липня 2015 року № 624, де у підрозділі 2 «Оплата спожитих послуг» визначено, що споживач проводить оплату за спожиті послуги протягом місяця, в якому надаються послуги, але не пізніше 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем. Станом на жовтень 2020 року у Позивача перед підприємством наявна заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення на суму 991,21 грн., яка виникала за період з травня 2014 року по жовтень 2020 року. Відповідно до інформації, що наявна у КП «Тернопільводоканал» за адресою АДРЕСА_2 проживає один споживач ОСОБА_1 та для обліку наданих послуг та отриманих коштів відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 із станом благоустрою водопровід з централізованим гарячим водопостачанням, який користується пільгами, передбаченими для дітей війни. Нарахування за період з травня 2014 року по грудень 2017 року за надані послуги водопостачання та водовідведення проводилось за нормами споживання на одну особу, що передбачено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради «Про затвердження науково обгрунтованих нормативів питного водопостачання холодної води та норм споживання послуг централізованого питного водоспоживання холодної води» від 10 квітня 2014 року № 360. Нарахування за період з січня 2018 року по жовтень 2020 року за надані послуги водопостачання та водовідведення проводилося відповідно до показників квартирного водоміра ЛК-15х №8151675. При визначені суми нарахувань КП «Тернопільводоканал» враховував пільги та субсидії, що передбачені Законом України «Про соціальний захист дітей війни» та постанову Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 р. № 848. Зазначає, що наведений позивачем розрахунок не може бути взятий до уваги так як не зрозуміло, які саме вихідні дані застосовував позивач та їх правова підстава. Крім цього просить застосувати до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем строк позовної давності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 13 травня 2021 року позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача КП «Тернопільводоканал» Завацький В.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив та просив відмовити.

Представник відповідача КП ТМ «Тернопільміськтеплокомунерго» ТМР Решетуха А.В. в судовому засіданні 24 квітня 2021 року проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити.

Представники відповідачів ТОВ «Альтфатер Тернопіль», ДП «Газ постач» ТОВ «Тернопільмісьгаз», «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ, КП ТМ «Тернопільміськтеплокомунерго» ТМР, ТОВ «Коменерго-Тернопіль».

Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано судовий наказ за заявою КП «Тернопільводоканал» про стягнення із ОСОБА_1 на користь КП «Тернопільводоканал» 3 135,36 грн. заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення з яких: 2 691,02 грн. сума заборгованості, 360,72 грн. сума інфляційних донарахувань, 83,62 грн. -3% річних, а також 176,20 грн. судового збору.

05 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу виданого 27 червня 2018 року посилаючись на необґрунтованість проведених КП «Тернопільводоканал» розрахунків заборгованості.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2020 року судовий наказ №607/10725/18 виданий 27 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Тернопільводоканал» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3 135,36 гривень скасовано.

У відповідь на звернення позивача до комунальних служб стосовно здійснення перерахунку за житлово-комунальні послуги було отримало наступні роз`яснення.

Згідно з листом КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» №19217 від 19 серпня 2020 року нарахування за послугу з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_2 проводилося з врахуванням середньої фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до п.п. 40-48 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затвердженні постановою КМУ від 21.07.05 р. №630 (зі змінами і доповненнями). Сума заборгованості станом на 01 серпня 2020 року за отриманні послуги з централізованого опалення 9 746,92 грн., з централізованого постачання гарячої води 92,09 грн.

Відповідно до листа КП «Тернопільводоканал» №2974/20 від 28 серпня 2020 року повідомлено, що до моменту встановлення квартирного водоміра 29 грудня 2017 року нарахування за адресою АДРЕСА_2 проводилося відповідно до норм водоспоживання, зокрема: до 01 травня 2014 року за нормами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 23.02.2000р. №179 «Про затвердження тимчасових норм споживання води з водопроводу міста Тернополя»; починаючи з травня 2014 року за нормами, затвердженими рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 10.04.2014р. №360 «Про затвердження науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання холодної води та норм споживання послуг централізованого питного водопостачання холодної води». За період з 01 березня 2014 року до 01 лютого 2016 року по АДРЕСА_2 здійснювалося нарахування за абонентське обслуговування та з 01 березня 2014 року по теперішній час проводиться нарахування за аварійне обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення будинку. Станом на 01 серпня 2020 року існує заборгованість в розмірі 942,81 грн. та 35,20 грн. за аварійне обслуговування мереж.

Згідно до листа ДП «Газпостач» ТзОВ «Тернопільміськгаз» №491 від 03 вересня 2020 року роз`яснено, що порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення) визначено главою 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем. Період, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу, є календарний місяць. Розрахунки за послуги з газопостачання побутових споживачів проводяться на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалюваний період. Визначенні оператором газорозподільних мереж ПрАТ «Тернопільміськгаз» об`єм (розподіленого/поставленого) природного газу щодо кожного побутового споживача є підставою для нарахування постачальником ДП «Газпостач» ТзОВ «Тернопільміськгаз» плати за спожитий природний газ.

Відповідно до листа ТОВ «Альтфатер Тернопіль» №281 від 17 серпня 2020 року нарахування та вивезення твердих побутових відходів здійснюється від кількості зареєстрованих людей, та як у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована одна людина нарахування проводиться на одного чоловіка. Станом 01 серпня 2020 року заборгованість за послуги складає 302,48 грн.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною третьою статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частинами першою та другою статті 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Згідно статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються та затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» зі змінами, внесеними Законом № 1198-VII від 10 квітня 2014 року, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Частинами першою та другою статті 32 цього Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Так, на обґрунтування своїх вимог щодо незаконності та необґрунтованості здійснених комунальними службами нарахувань за житлово-комунальні послуги позивач надає власний розрахунок в основу якого ставить наступні вихідні дані: суми пенсії; розміри мінімального прожиткового мінімуму; суми платежів, які на думку позивача він мав би сплачувати; суми, які підлягали до сплати зазначенні у відповідних квитанціях, пільги та субсидії.

Суд не погоджується з розрахунком наданим стороною позивача, оскільки такий розрахунок суд вважає арифметично не вірним виходячи з того, що при розрахунку сум за спожиті житлово-комунальні послуги не було враховано розміру затверджених цін та тарифів, показань засобів обліку та норм споживання, затвердженими в установленому порядку.

Твердження позивача про наявність порушення його права як споживача послуг, внаслідок визначення відповідачем ціни послуг неналежним чином, - є необґрунтованим, оскільки ціна продукції на момент споживання послуг та їх оплати була визначена за чинними тарифами, які в судовому поряду оспор енні зміненні чи скасовані не були.

Таким чином, на основі з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відсутність у справі належних та допустимих доказів, які беззаперечно свідчили б про те, що відповідачі неправомірно здійснювали нарахування позивачу сум за житлово-комунальні послуги, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 комунального підприємства «Тернопільводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль», ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ, КП ТМ «Тернопільмісьтеплокомуненерго» ТМР, ТОВ «Коменерго-Тернопіль» про зобов`язання комунальних служб провести перерахунок відповідно до наданих позивачем розрахунків та зобов`язання повернути позивачеві кошти, слід відмовити.

Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Щодо заяви сторони відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно із статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень частин 3, 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Крім того, відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, відмовляючи в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, суд має встановити обґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, належним чином мотивувати свої висновки. Так, у випадку обґрунтованості позовних вимог суд може відмовити у їх задоволенні у зв`язку з пропуском строку позовної давності. У випадку недоведеності позову суд відмовляє у його задоволенні саме з цих підстав, а не застосовує наслідки пропуску позовної давності.

Тому суд перевіривши обґрунтованість позовних вимог та прийшовши до висновку про безпідставність позовних вимог, питання пропуску позовної давності не вирішує.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тернопільводоканал», товариства з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль», ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ, КП ТМ «Тернопільмісьтеплокомуненерго» ТМР, ТОВ «Коменерго-Тернопіль» про зобов`язання комунальних служб провести перерахунок відповідно до наданих позивачем розрахунків та зобов`язання повернути позивачеві кошти відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 );

Відповідач: Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» (м. Тернопіль, вул. Танцорова, 7, );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтфатер Тернопіль» (м. Тернопіль, вул. Бродівська Гріги, 3, );

Відповідач: ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» (м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 20, );

Відповідач: «Тернопільобленерго» Тернопільський МРЕМ (м. Тернопіль, вул. І. Франка, 18, );

Відповідач: КП ТМ «Тернопільмісьтеплокомуненерго» ТМР (м. Тернопіль, вул. І. Франка, 16, );

Відповідач: ТОВ «Коменерго-Тернопіль» (м. Тернопіль, вул. Чалдаєва, 1, ).

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич