Єдиний унікальний номер №243/8522/20
Номер провадження №2/243/199/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Прилуцькій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2020 року до суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач мотивує свої вимоги тим, що йому, його матері ОСОБА_3 , та його бабці ОСОБА_4 у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло належала квартира АДРЕСА_1 . В квартирі фактично проживали та були зареєстровані мати та бабця позивача. В 2001 році померла бабця позивача ОСОБА_4 , 1912 року народження, після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину спірної квартири. Покійна матір позивача ОСОБА_3 спадщину прийняла шляхом вступу в управління та фактичне володіння, але документів не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини спірної квартири.

Після смерті матері позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Нотаріус видав свідоцтво про право власності на 1/3 частку спірної квартири, яка належала матері позивача, а у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частку квартири, яка була зареєстрована за бабцею відмовила, оскільки покійна мати позивача спадщину прийняла, однак спадкові права не оформила.

З огляду на викладене просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивача ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви з проханням розгляд справи проводити за їх відсутністю, позов задовольнити.

Представник відповідача Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області у судове засідання не з`явився, від селищного голови надійшла на адресу суду заява з проханням розгляд справи проводити без участі представника селищної ради, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб 25 березня 1967 року та ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 25 березня 1967 року ЗАГСом Щербинівської сільської ради м. Дзержинська Донецької області (а.с.80).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 16 березня 1959 року вбачається, що матір`ю ОСОБА_3 була ОСОБА_4 (а.с.13)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 23 травня 2001 року Билбасівською селищною радою Слов`янського району Донецької області (а.с.12).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відомостями, викладеними у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 від 24 вересня 2019 року (а.с.11).

Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 44,7 м2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 червня 1999 року виданого Слов`янською міською радою, на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_3 та членам її родини ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в рівних частках (а.с.14).

ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,7 м2, житловою площею 28,9 м2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 24 липня 2020 року державним нотаріусом Грецькою Т.П. (а.с.16,17).

ОСОБА_4 мешкала у квартирі АДРЕСА_1 з 07 серпня 1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з нею мешкали: донька ОСОБА_3 та онук ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Билбасівськми селищним головою 31 липня 2020 року № 02-40/1054 (а.с.18).

ОСОБА_3 мешкала у квартирі АДРЕСА_1 , разом з нею мешкали: син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_8 та онук ОСОБА_9 , що підтверджується довідкою, виданою Билбасівськми селищним головою 20 вересня 2006 року № 2370 (а.с.19).

24 липня 2020 року державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_3 , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на 1/3 частку квартири на ім`я спадкодавця (а.с.10).

За приписами п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 30.05.2008 №7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Суд зазначає, що оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті останньоъ) та строк її прийняття закінчився до 01.01.2004, відповідні спадкові відносини регулюються ЦК УРСР.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За приписами ч.2 ст.553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Той факт, що мати позивача - ОСОБА_3 , була зареєстрована та проживала за однією адресою зі спадкодавцем ОСОБА_4 по день смерті останньої - 19 травня 2001 року свідчить про те, що ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном - спірною частиною квартири, а отже прийняла спадщину у виді спірної частини квартири.

При цьому суд враховує, що за змістом ст.560 ЦК УРСР отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину, є його правом, а не обов`язком.

Спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже відповідні відносини спадкування регулюються правилами ЦК України.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач відноситься до першої черги спадкоємців за законом, який своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері; інші спадкоємці, враховуючи копію спадкової справи, відсутні. Правомірність набуття та володіння вказаним вище майном ОСОБА_3 , яка є матір`ю позивача, ніким та ніколи не заперечувалась та не оскаржувалось. Отже, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері.

З огляду на викладене, оскільки права на спірне спадкове майно з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 належали ОСОБА_3 , беручи до уваги відсутність інших спадкоємців, та отримання позивачем постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання за ним права власності на спірну 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушено.

Керуючись статтями 13,19,81,141,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 право власності в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 44,7 м 2 , житловою площею 28,9 м 2 в будинку АДРЕСА_1 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна