Справа №521/4920/21
Провадження № 2/521/3065/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Гуськової Вікторії Миколаївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, посилаючись на наступне. Відповідачем не порушено жодних прав позивача. Окрім того зазначає, що позивачем не надано доказів звернення до Департаменту з питання зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та відмови Департаменту в здійсненні зняття його з реєстрації місця проживання. Таким чином між позивачем та відповідачем не виникло будь-яких цивільно-правових відносин, що в свою чергу підтверджує відсутність предмету спору між сторонами у справі. Також зазначає, що єдиною підставою для подання позову є той факт, що Департамент здійснює повноваження органу реєстрації місця проживання фізичних осіб на території м. Одеса.

Позивач у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти відповідного клопотання.

Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зміст спірних матеріальних правовідносин сторін становлять права та обов`язки, тому відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами. Отже відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі. Підстави припинення матеріального правовідношення як цивільного зобов`язання визначені Цивільним кодексом України. І лише за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, може йтися про закриття провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України - у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Тобто, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 750/1658/20).

Інакше кажучи абсолютна відсутність предмета спору розрахована на те, що між сторонами виключається наявність будь яких невирішених правових питань, як б підлягали вирішенню в судовому порядку. Відповідно, суд не має повноважень вирішувати справу.

Предмет спору полягає не в матеріально-правовій вимозі позивача до відповідача, а являє собою саме суб`єктивні права, свободи чи інтереси щодо яких виник конфлікт.

Об`єктом правовідносин у зазначеній справі є факт реєстрації особи у квартирі, а його підставами смерть цієї особи. У зв`язку з цим, матеріально-правова вимога про зняття з реєстрації звернена до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, як органу уповноваженого на зняття з реєстраційного обліку. Померлий ОСОБА_2 з реєстрації й досі не знятий, тому ОСОБА_1 має все таки перешкоди та певні обмеження у розпорядження своєю приватною власністю. Це не виключає наявності у неї законного інтересу, який може бути об`єктом захисту в суді.

У своєму Рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. Конституційний суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу, як правового феномену, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. А також дав його дефініцію. Охоронюваний законом інтерес це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, це не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі, так як предмет наявний та полягає в наявності у позивача законного інтересу, який може існувати самостійно від суб`єктивного права та бути об`єктом

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні клопотання представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 352-354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Гуськової Вікторії Миколаївни про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виконано 25 червня 2021 року.

Суддя І.А.Мазун