Справа № 185/2174/20
Провадження № 2/185/228/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Ольхової К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/2174/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої засобами підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить з урахуванням уточнення позову від 05 квітня 2021 року стягнути відшкодування матеріальної шкоди 46803,80 грн, відшкодування витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 2000 грн, судові витрати у справі.

Позовна заява мотивована тим, що з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля відповідача Toyota Camry з державним номерним знаком НОМЕР_1 та автомобіля позивача. Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 складає 46803,80 грн згідно висновку експертного дослідження. Проте добровільно відповідач відмовився відшкодовувати збитки, тому позивач вимушений був звернутись до суду.

Згідно письмової заяви позивач просив задовольнити позов в повному обсязі, судове засідання провести без участі.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Згідно відзиву на позов представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказав, що ОСОБА_2 не було запрошено до експерта при визначенні розміру завданої матеріальної шкоди автомобілю позивача, на даний час автомобіль позивачем вже продано, позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами, позивач не звернувся за відшкодуванням шкоди до МТСБУ, тому ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі. Також представник відповідача звернувся до суду з заявою про передачу майна пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на підставі п.14 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, просив зобов`язати позивача передати відповідачу запасні частини пошкодженого автомобіля Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 , а саме бампер передній, демпфер переднього бамперу, кронштейн переднього бамперу, крило переднє ліве, капот, фару ліву, протитуманну фару ліву, поперечну балку в/н передньої панелі, опору передньої панелі, колісну арку передню ліву в зборі, лонжерон передній лівий в зборі, вітрове скло, бачок склоомивача, приводний вал лівий в зборі, радіатор.

Згідно відповіді на відзив, поданої представником позивача, вказано, що обов`язкового виклику заподіювача шкоди для проведення товарознавчої експертизи Методикою проведення товарознавчої експертизи не передбачено, згідно довідки експерта належний позивачу автомобіль знятий з виробництва в 2018 році.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року у даній справі призначено автомобільно-товарознавчу експертизу для визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.12.2019 року о 12-40 год в м.Павлоград, власнику автомобіля ЗАЗ Lanos державний номер НОМЕР_2 без врахування коефіцієнту фізичного зносу та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 грудня 2019 року о 12 год. 40 хв. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Toyota Camry» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , виїжджав з двору на дорогу вул.Дніпровська м.Павлоград, де не дав дорогу автомобілю «Деу Ланос» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул.Дніпровська, внаслідок чого транспортні засоби зіткнулися та отримали механічні пошкодження.

Водієм та власником автомобіля Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 , був ОСОБА_1 (а.с.28)

На момент дорожньо-транспортної пригоди володільцем транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 .

Власником транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с.89)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Camry, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року у справі № 185/194/20 у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою 17.12.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. (а.с.4)

Згідно висновку від 27 лютого 2021 року № 43/21, складеного на виконання ухвали суду про призначення експертизи, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 17.12.2019 року без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 46803,80 грн, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 32020,08 грн.

На час розгляду справи судом, автомобіль Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який був зареєстрований на ОСОБА_1 з 13.08.2019 року по 24.01.2020 року, перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу (а.с.28).

Позивач повідомив, що транспортний засіб Деу Ланос з державним номерним знаком НОМЕР_2 , власником якого він був, на даний час відремонтовано.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга

статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пункту 2.2 Правил дорожнього руху України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Аналіз змісту наведеного пункту Правил дорожнього руху і частини другої статті 1187 ЦК України у їх взаємозв`язку приводить до висновку, що коли особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди.

З урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля Toyota Camry з державним номерним знаком НОМЕР_1 не була застрахована на момент дорожньо-транспортної пригоди, а оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду проводилось з участю уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції, а також з притягненням винної особи до адміністративної відповідальності (справа № 185/194/20), майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду.

Згідно п.14 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Однак у даній справі суд встановив, що транспортний засіб Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був відремонтований та вибув з володіння позивача, ОСОБА_1 , тому вирішення питання про передачу заподіювачу шкоди, ОСОБА_2 , майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, а саме замінених деталей та вузлів автомобіля, є вимогою, яку неможливо виконати, що не перешкоджає ОСОБА_2 після відшкодування збитків ОСОБА_1 звернутись до суду у встановленому ЦПК України порядку з вимогами про відшкодування вартості замінених деталей та вузлів автомобіля Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які не можуть використовуватись за призначенням, але мають певну цінність.

Враховуючи те, що розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , визначено згідно висновку № 43/21 від 27.02.2021 року, у розмірі 46803,80 грн, який не спростовано при розгляді справи, суд дійшов висновку про те, що розмір майнової шкоди, завданої власнику автомобіля Деу Ланос, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 46803,80 грн. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження у розмірі 2 тис. грн згідно квитанції від 26.02.2021 року №68.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої засобами підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 48803 (сорок вісім тисяч вісімсот три) грн 80 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона