Провадження №: 2-з/755/191/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2021 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Аргомарс», про забезпечення доказів до подачі позову, -

у с т а н о в и л а:

24.06.2021 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Аргомарс», про забезпечення доказів до подачі позову, у якій представник просить в межах забезпечення доказів до подачі позовної заяви витребувати від ТОВ «Комплекс Аргомарс» належним чином завірені копії: наказів стосовно ОСОБА_1 про призначення та переведення; наказів про встановлення ОСОБА_1 премій; штатних розписів на 2020 рік; наказу про звільнення ОСОБА_1 ; табелів обліку робочого часу ОСОБА_1 за 2020 рік; розрахункових листів ОСОБА_1 за 2020 рік; зводу нарахувань та утримань по організації за програмою 1С щодо ОСОБА_1 за 2020 рік; інформацію про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 та інформацію про кількість днів невикористаної щорічної відпустки за які надавалась компенсація ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги представник, зокрема, посилається на те, що ОСОБА_1 має намір подати позов про стягнення з ТОВ «Комплекс Аргомарс» преміальної складової заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За подання відповідної заяви про забезпечення доказів до подачі позовної заяви заявником судовий збір не сплачений із посиланням на положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Ознайомившись зі змістом поданої заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про необхідність повернення заяви заявнику, з огляду на наступне.

Статтею 116 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Відповідно до положень ст. 117 ЦПК України:

1. У заяві про забезпечення доказів зазначається:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

2. Заява підписується заявником або його представником. До заяви, яка подана представником заявника, має бути додано документ, що підтверджує його повноваження.

3. За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

4. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як зазначено в ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З аналізу вищенаведених норм, можна прийти до висновку, що за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Оскільки заявник вказує, що він зокрема має намір заявити вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за подання позову, який містить такі вимоги, позивач не звільняється від сплати судового збору, а відтак і не звільняється від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, з метою збирання доказів, які надають позивачу можливість розрахувати та заявити до стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ураховуючи, що заявником судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів до подачі позовної заяви не сплачений, відповідне є підставою для повернення заяви згідно положень ч.ч. 3, 4 ст. 117 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 259-261, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Заяву представника ОСОБА_1 , особа, яка може набути статусу відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Аргомарс», про забезпечення доказів до подачі позову - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 29.06.2021 року.

Суддя -