Справа № 302/67/21
№ 2/302/90/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2021 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні райсуду в смт.Міжгір`ї справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжгірської селищної ради Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно - житловий будинок за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

19.01.2021 року позивачі звернулись до суду з даним позовом, який обгрунтували так.

19.07.1990 року між позивачами було укладено шлюб. Після одруження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали спільно проживати у будинку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , за згодою власника будинку ОСОБА_3 , яка є рідною бабусею по батьковій лінії позивачки ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , 1923 р.н., померла. На день смерті останньої разом з нею постійно проживали та були зареєстровані позивачі. Чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . За життя ОСОБА_3 не залишила заповітних розпоряджень. Згідно виписки з по господарської книги № 3 за 1991-1995 роки, ОСОБА_3 , 1923 р.н., за життя була власником земельної ділянки площею 0,18 га та індивідаульного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , особовий рахунок об`єкту по господарського обліку № 434. Після смерті ОСОБА_3 за житловим будинком під АДРЕСА_3 було закріплено особовий рахунок НОМЕР_1 та вказано, що власником цього ж/будинку є позивач ОСОБА_1 , як голова дворогосподарства. Позивачі з 1990 року та станом на теперішній час постійно проживають разом із своїми дітьми у вищевказаному ж/будинку та користуються земельною ділянкою виділеною для будівництва та обслуговування ж/будинку. 11.06.2003 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 , на підставі рішення Торунської сільської ради народних депутатів від 17.10.2000 року було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5019 га: ур."Біля хати" - 0,1784 га та 0,1599 га; ур."Біля хліва" - 0,0856 га; ур. "Над Христиною" - 0,0780 га, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 005507. Позивачка ОСОБА_2 з метою оформлення спадкових прав за померлою 27.10.1992 року бабусею ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Міжгірського нотаріального округу Дунаєва Ю.М. з метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом - житловий будинок під АДРЕСА_3 . Нотаріус відмовив видати позивачці ОСОБА_2 , як внучці померлої ОСОБА_3 , свідоцтво про право на спадщину за законом з причин, що ЦК УРСР (1963 року) внуки не входили до кола спадкоємців за законом будь-якої черги до майна померлих баби та діда. Спадкоємців першої черги та другої черги до майна померлої ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину, відповідно до вимог ст. 549, ст. 524, 529, 530 ЦК УРСР не має, бо рідні діти спадкодавця: ОСОБА_6 , 1943 р.н., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не прийняли спадщину за своєю матір`ю ОСОБА_3 .. За наведених підстав та відповідно до вимог ч.1 ст. 344 ЦК України, позивачі просять визнати за ними, в рівних частках, право власності за набувальною давністю на житловий будинок під реєстраційним АДРЕСА_3 .

Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.01.2021 року, прийнято позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05.02.2021 року подали суду заяву в якій вказали, що заявлений позов підтримують, просять такий задовольнити, розгляд справи провести без їх участі. Додатково, на ствердження обставин зазначених у позові, надають суду письмові заяви ОСОБА_8 , 1954 р.н. та ОСОБА_7 , 1947 р.н., про відсутність у них будь-яких майнових претензій на ж/будинок під АДРЕСА_3 .

Відповідач, в особі представника за довіреністю Міжгірської селищної ради Піфко С.О., подав суду 16.02.2021 року заяву в якій вказав, що заперечень щодо задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не має. Додаткових доказів та клопотань по справі не має. Справу просить розглянути без участі представника Міжгірської с/ради.

Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з такого.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні встановлено, що будинок в АДРЕСА_1 , згідно виписки з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки, виданої виконкомом Торунської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, власником земельної ділянки та індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 була померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_4 році за нею рахувався особовий рахунок - номер об`єкту по господарського обліку № 434. Згідно перенумерації житлових будинків проведеної у 2000 році в селі Торун колишній номер 418 змінений на 459. Зазначений житловий будинок побудований орієнтовно в 1961 році, свідоцтво на право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалось.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 , 1965 р.н., ОСОБА_2 , 1968 р.н., ОСОБА_9 , 1991 р.н., ОСОБА_10 , 1992 р.н. (довідка № 917 від 25.11.2020 року виконавчого комітету Торунської с/ради).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи) від 15.01.2021 № 63184684 та Витягу зі Спадкового реєстру від 15.01.2021 № 63184355 Спадкові справи - за померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкові справи не відкривались, заповітних розпоряджень за життя ОСОБА_3 не залишила.

Позивачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є внучкою померлої ОСОБА_3 , 1923 р.н., що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_11 серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про одруження ОСОБА_12 серії НОМЕР_3 та свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (батько ОСОБА_2 ) серії НОМЕР_4 .

Чоловік ОСОБА_3 , 1923 р.н., - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 .

За життя ОСОБА_3 народила троє дітей синів: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_6 , 1943 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджено Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 . ОСОБА_8 , 1954 р.н., мешк. АДРЕСА_5 , та ОСОБА_7 , 1947 р.н., мешк. села Кадапіку волості Тапа повіту Ляене-Вірумаа Естонської Республіки, подали суду письмові заяви за змістом яких вони не мають жодних майнових претензій до позивачів та не бажають заявляти про свої спадкові права після смерті їх матері ОСОБА_3 , оскільки за життя їх мати надала дозвіл на вселення до її ж/будинку під АДРЕСА_3 , своїй внучці ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_1 . За цих підстав вони не заперечують щодо визнання права власності на ж/ АДРЕСА_3 за позивачами з підстав набувальної давності.

З аналізу статтей 529- 534 ЦК УРСР ЦК УРСР (1963 року), вбачається, що позивачка ОСОБА_2 , як внучка ОСОБА_3 ,1923 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не входить до кола спадкоємців першої, другої черги, або як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні померлої ОСОБА_3 не менше одного року.

Згідно Державного акту на право приватної власності серії ІІ-ЗК № 005507, виданого 11.06.2003 року Торунською сільською радою, гр. ОСОБА_1 , мешк. АДРЕСА_1 , передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,5019 га, в тому числі і 0,1784 га для обслуговування житлового будинку.

З паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 виданого на ім`я ОСОБА_1 та паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 виданого на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 з 1991 року.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Згідно прикінцевих та перехідних положень правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини та те, що позивачі фактично добросовісно заволоділи чужим майно, на яке за законом не мали правових підстав, беручи до уваги постійне безперервне володіння позивачами житлового будинку, що є предметом позовних вимог, починаючи з 27.10.1992 року, відсутність спадкових відносин між позивачкою ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3 , 1923 р.н., що випливає з аналізу норм ЦК УРСР 1963 р., суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову, відповідно до вимог ст. 344 ЦК України.

Позивачами заявлено клопотання про повернення їм 50 % сплаченого судового збору, у зв`язку з визнанням позову стороною відповідача. Позивачі при поданні позову до суду оплатили кожний судовий збір в сумі 908 грн. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 ЗУ "Про судовий збір" позивачам слід повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить грошову суму 454 грн. кожному.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 ) право власності за набувальною давністю на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку в АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_3 ) право власності за набувальною давністю на 1/2 (одну другу) частину житлового будинку в АДРЕСА_3

Повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 454 (чотиристо п`ятдесят чотири) грн кожному.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 23.02.2021 року.

Суддя: В. П. Кривка