Справа № 615/1402/20
Провадження № 2/615/44/21
15 лютого 2021 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Товстолужського О.В.,
за участю секретаря Неділько І.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики,
08.12.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики.
В позові зазначено, що в грудні 2019 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 в борг 7873,80 гривень, які остання зобов`язалась повернути в строк до 01 липня 2020 року. Однак у зазначений строк сума позики відповідачем повернута не була. Як зазначила позивач, у лютому 2020 року ОСОБА_2 віддала їй 1000,00 грн. Однак, на даний час відповідач ухиляється від добровільного повернення коштів, що змусило її звернутися до суду за захистом своїх законних прав.
Позивач вимагає стягнути на свою користь із ОСОБА_2 кошти в сумі 6873,80 грн.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, хоча була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням та повідомленням на офіційному веб-сайті Валківського районного суду Харківської області.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлена, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подала, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача в порядку, передбаченому ст.ст. 279,280 ЦПК України.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 24.12.2019 року ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі 7 873,80 грн, які остання зобов`язалась повернути до 01.07.2020 року, що підтверджується розпискою складеною власноруч та підписаною відповідачем від 24.12.2019 року.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
З частини другої статті 1047 ЦК України випливає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у відповідній постанові від 8 червня 2016 року у справі № 6-1103цс16.
Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини з позики.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частина 1 ст. 530 ЦК України визначає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Крім того, як вказала позивач, у лютому 2020 року ОСОБА_2 повернула їй лише 1000,00 грн.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язання, у строки визначені сторонами, належним чином не виконала, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 6 873,80 грн, та позов про стягнення коштів за договором позики необхідно задовольнити повністю.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.
Керуючись ст.ст. 259,263-265,268, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про повернення позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 24.12.2019 року в розмірі 6 873 (шість тисяч вісімсот сімдесят три) грн 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Повний текст рішення складено 19.02.2021 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Товстолужський