Справа № 354/345/18
Провадження № 2/354/103/21
У Х В А Л А

29 червня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючої судді Ваврійчук Т.Л.

за участю секретаря Андрійків А.Я.

представника позивача адвоката Оліградського М.В.

представника відповідачів адвоката Гуменюка Б.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору підряду з будівництва від 20.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ,-

встановив:

ОСОБА_1 17 квітня 2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому із врахуванням поданої 26 червня 2019 року заяви про збільшення позовних вимог просить: встановити факт, що позивачем спільно із її чоловіком ОСОБА_5 за власні кошти на земельній ділянці площею 0,2300 га кадастровий номер :13:008:0042, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; житловий будинок(котедж) АДРЕСА_2 та здійснено реконструкцію(перебудову) житлового будинку АДРЕСА_3 , а також за власні кошти придбано все рухоме майно(меблі, побутова техніка та інше), яке знаходиться у приміщеннях: нежитлової будівлі(кафе) номер АДРЕСА_1 ; житлового будинку(котеджу) АДРЕСА_2 та здійснено реконструкцію(перебудову), житлового будинку АДРЕСА_3 ; скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 01.03.2010 року про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на нежитлову будівлю (кафе), що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 ; скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_2 від 07.08.2008 року про реєстрацію за ОСОБА_6 права власності на житловий будинок(котедж) АДРЕСА_2 ; визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно, а також на ј частку незавершеного будівництвом житлового будинку(будівельні матеріали) АДРЕСА_3 та все рухоме майно(меблі, побутова техніка та інше), яке знаходиться у вказаних об`єктах нерухомості.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

05 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору підряду з будівництва від 20.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом.

26 червня 2019 року від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Оліградського М.В. надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні господарської діяльності вахтовим методом(через тиждень) та користуванні: нежитловою будівлею(кафе) номер АДРЕСА_1 ; житловим будинком(котеджем) АДРЕСА_2 ; житловим будинком АДРЕСА_3 та зобов`язання ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 доступ до вищевказаного майна для здійснення господарської діяльності вахтовим методом(через тиждень).

В обґрунтування даної заяви зазначено, що позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 маючи на меті відкрити власну справу, домовились із відповідачем, який є рідним дядьком позивачки про те, що вони побудують на належній ОСОБА_2 земельній ділянці, з кадастровим номером :13:008:0042, що знаходиться по АДРЕСА_3 нежитлову будівлю(кафе), житловий будинок (котедж) та проведуть реконструкцію належного відповідачу старого житлового будинку. Після закінчення будівництва відповідач зобов"язався відчужити на користь позивачки шляхом укладення договору дарування Ѕ частку кафе з котеджем про що написав відповідну розписку. З метою реалізації вказаної домовленості позивач із чоловіком за рахунок власних, позичених та отриманих в кредит грошових коштів на протязі 2008-2010 років збудували два вищевказані об`єкти нерухомості, всі необхідні меблі та побутову техніку, облаштували двір, а також провели реконструкцію з добудовою другого поверху(мансарди) та здійснили капітальний ремонт належного відповідачу житлового будинку АДРЕСА_3 . Право власності на усі новостворені об`єкти нерухомості було зареєстроване за відповідачем як власником земельної ділянки. З боку відповідача не було жодних грошових вкладень у будівництво спірного майна, а позивач із чоловіком починаючи з 2008 року працювали у кафе та котеджі та жили у житловому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивачки помер і після його смерті ОСОБА_2 категорично відмовився відчужувати на користь позивача половину збудованого нею та ОСОБА_5 майна, а також не визнає той факт, що вказане будівництво проводилось безпосередньо позивачкою та її чоловіком. Позивач будучи зареєстрована як фізична особа підприємець через тиждень працювала у кафе і котеджі, сплачувала від імені відповідача податки та комунальні послуги. З 2018 року відповідач почав створювати позивачу перешкоди у доступі та користуванні кафе, котеджем та житловим будинком, а 17.04.2018 року повністю припинив роботу кафе та котеджу та заборонив позивачці користуватись даним майном. Із врахуванням наведеного вважає, що застосування вказаних нею заходів забезпечення позову зможе гарантувати в майбутньому реальне виконання рішення суду, а їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. Також зазначила, що заперечує проти зустрічного забезпечення, оскільки вважає, що відповідачу у зв`язку із забезпеченням позову не можуть бути спричинені будь-які збитки, а в разі їх заподіяння її майновий стан забезпечить відшкодування вказаних збитків зважаючи на те, що вона має у своїй власності квартиру.

Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року до участі у вказаній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

Відповідно до розпорядження керівника апарату Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із закінченням повноважень попереднього складу суду(закінчення терміну відрядження судді Польської М.В.) вказану справу передано у провадження судді Ваврійчук. Т.Л.

Ухвалою від 17 вересня 2020 року дану справу прийнято до провадження суддею Ваврійчук Т.Л. та призначено у ній підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29 червня 2021 року провадження у даній справі в частині зустрічних позовних вимог заявлених до ОСОБА_4 закрито у зв`язку зі смертю відповідача.

У підготовчому судовому засіданні 29 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Оліградський М.В. вказав про те, що у матеріалах справи міститься заява про забезпечення позову, подана позивачем 26 червня 2019 року, процесуальне рішення за результатами розгляду якої попереднім складом суду ухвалено не було. Вказав, що підтримує зазначену заяву про забезпечення позову та просить суд її задовольнити у повному обсязі з наведених у ній мотивів.

Представник відповідачів за первісним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та позивача за зустрічним позовом адвокат Гуменюк Б.С. у підготовчому судовому засіданні проситиь у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що згідно наявної у матеріалах справи інформації на даний час ОСОБА_1 не являється суб`єктом господарювання та припинила господарську діяльність, а відтак будь-яких перешкод у здійсненні господарської діяльності відповідач їй чинити не може, суд не вправі вживати заходів забезпечення позову на майбутнє.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову, згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.10 ч.1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Згідно ч.4 ст.153 ЦПК України у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Таким чином, за змістом ст.150 ЦПК України забезпечення позову-це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо захисту матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обгрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Стаття 321 ЦК України встановлює принцип непорушності права власності. Відповідно до цієї норми право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Аналізуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує те, що вказана цивільна справа на даний час знаходиться на стадії підготовчого провадження у зв`язку із неодноразовою зміною складу суду, зумовленою відсутністю суддів у штаті Яремчанського міського суду Івано-Франківської області та закінченням повноважень відряджених суддів, а тому позиції сторін спору, як і надані до справи докази не встановлювались судом і оцінка таким не надавалась.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 18 квітня 2018 року було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення у виді накладення арешту на нежитлову будівлю (кафе) №453-А/1, житловий будинок (котедж) №453-А, житловий будинок АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_2 , а також заборони відповідачу переховувати, вивозити, знищувати та продавати рухоме майно, яке знаходиться в нежитловій будівлі (кафе) №453-А/1, житловому будинку (котедж) №453-А, житловому будинку АДРЕСА_3 .

Позивачем до заяви про забезпечення позову від 26 червня 2019 року не долучено жодних доказів, що свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову в обраний нею спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не доведено та не підтверджено відповідними доказами наявність у відповідача ОСОБА_2 наміру створювати в майбутньому будь-які перешкоди у виконанні рішення суду, чи вчиняти дії, спрямовані на унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судом також встановлено, що на даний час ОСОБА_1 не зареєстрована як фізична особа підприємець, оскільки її підприємницьку діяльність припинено 10 січня 2020 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в той час як відповідач згідно інформації, розміщеної у вказаному реєстрі зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що відповідач чинить їй перешкоди у здійсненні господарської діяльності є необґрунтованими та безпідставними, а задоволення заяви про забезпечення прозову в обраний позивачем спосіб може призвести до порушення прав та охоронюваних законом інтересів як відповідача, так і інших осіб, які не є учасниками даного судового процесу, оскільки може становити втручання у господарську діяльність фізичної особи-підприємця, яким на даний час є відповідач ОСОБА_2 , а також призведе до фактичного передчасного вирішення спору по суті, оскільки відповідач в результаті застосування вказаних позивачем заходів забезпечення позову буде позбавлений можливості користуватись належним йому майном, в той час як питання щодо правомірності набуття ним права власності на спірне майно є предметом судового розгляду та підлягає дослідженню в ході розгляду справи по суті.

Із врахуванням вищенаведеного, проаналізувавши заяву про забезпечення позову та її мотиви, заслухавши думку представників сторін, суд приходить до переконання, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оліградського М.В. про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 151-153, 258-260, п.4 ч.1 ст.353, ст.354ЦПК України,постановою Пленуму Верховного Суду України«Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсним договору підряду з будівництва від 20.04.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 -відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 30 червня 2021 року.

Головуючий суддя: Т. Л. Ваврійчук