РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Деркач А.А., за участю позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про визнання членом сім`ї померлого наймача, визнання наймачем квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про визнання членом сім`ї померлого наймача, визнання наймачем квартири.

Вимоги позивач обгрунтовує наступним. ОСОБА_1 з 20.02.2014 року зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . З 22.01.2015 року у даному помешканні також прописана та фактично проживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя і відповідальним наймачем зазначеної квартири на підставі договору найму від 21.06.2016 року була її тітка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наймач вселилась у вказану квартиру ще у 1985 році на підставі ордеру № 2239 від 04.06.1985 року, який був виданий на ім`я її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 4232. Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_5 тітка Позивача - Наймач вищевказаної квартири гр.. ОСОБА_4 померла про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 07.10.2020 року, актовий запис №1283. Після смерті наймача ОСОБА_1 разом зі своєю донькою фактично стала наймачем зазначеної квартири, але договір найму квартири не переоформила. Після смерті тітки, позивач зі своєю донькою є фактично єдиними членами сім`ї Наймача, які зареєстровані у зазначеній квартирі, однак у зв`язку із відсутністю оформленого на своє ім`я договору найму квартири, Позивач позбавлений можливості належним чином переоформити на себе особистий рахунок, оплачувати від свого імені комунальні послуги та користуватись іншим правами фактичного наймача квартири.

22.10.2020 року Позивач звернулась до Відповідача 2 з заявою щодо надання розпорядження щодо зміни договору найму на житло за адресою: АДРЕСА_1 . 06.11.2020 року Відповідач 2 надіслав Позивачу лист № 3-0856-В яким відмовив у задоволені даної заяви з причин відсутності у Позивача прямих родинних стосунків з померлим головним квартиронаймачем.

12.11.2020 року Позивач звернулася до керівництва Третьої особи з клопотанням переоформити на своє ім`я договір найму квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., однак 27.11..2020 року йому також було відмовлено у задоволенні зазначених вимог з причин відсутності відповідного розпорядження голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району.

Позивач вважає, що вищевказані дії Відповідачів та Третіх осіб незаконними і такими, що порушують конституційні права і оскільки Позивач є племінницею колишнього наймача гр. ОСОБА_4 , приймаючи до уваги той факт, що з 2014 року Позивач фактично постійно проживає разом зі своєю донькою у вказаній квартирі і до моменту настання смерті головного квартиронаймача, вів з нею спільне господарство, він має всі законі підстави для визнання його судом членом сім`ї наймача та визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2020 відкрито провадження у справі та призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Відповідачі скористалися своїм правом та надали відзиви на позов, в якому заперечував відносно задоволення даного позову, пославшись на те, що позивач не надав доказів щодо ведення спільного господарства з наймачем

В судовому засіданні позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що наймач ОСОБА_4 є її тіткою, нажаль документів на цей час не збереглося, однак вони разом мешкали, мали спільний побут, оплачували комунальні послуги, придбавали продукти, спільного проводили відпочинки. Також вказала, що вона допомагала з лікуванням ОСОБА_4 та її похованням, проживає у цій квартирі однією сім`єю з ОСОБА_4 тривалий час, а з 2014 року зареєстрована у цій квартирі, сплачує комунальні послуги. Однак після смерті наймача, договір найму квартири не має можливості переоформити. Вона та її дочка є були фактично єдиними членами сім`ї Наймача, які зареєстровані у зазначеній квартирі, однак у зв`язку із відсутністю оформленого на своє ім`я договору найму квартири, вона позбавлена можливості належним чином переоформити на себе особистий рахунок, оплачувати від свого імені комунальні послуги та користуватись іншим правами фактичного наймача квартири.

Представник позивача позов підтримав і просить задовольнити у повному обсязі, зазначив, що факт спільного ведення побуту підтверджується наданими суду документами, зокрема квитанціями щодо оплати комунальних послуг, лікування ОСОБА_4 , придбання продуктів та витрати на поховання ОСОБА_4 , а також просив допитати свідків, які також можуть підтвердити ті обставини, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_4 .

У судове засідання відповідачі не з`явилися, повідомлені належним чином, у відзивах просили про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи, повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_6 надала пояснення, що вона є сусідкою ОСОБА_4 . Позивача ОСОБА_1 знає як племінницю ОСОБА_4 . ОСОБА_1 мешкала разом із ОСОБА_4 довгий час більше 6 років. Вони були однією родиною, разом скуплялися, гуляли, мешкали також разом, ще з донькою ОСОБА_1 . Свідок вказала, що бувала вдома у ОСОБА_4 і під присягою може підтвердити що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мешкали однією родиною, спільно вели побут.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_9 надав пояснення, що добре знайомий з матір`ю ОСОБА_1 , яка є позивачем. Також вказав, що був обізнаний з тим, що ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_4 , він інколи допомагав ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_11 підвозив продукти до будинку де жила ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_4 , вони мешкали однією родиною на АДРЕСА_1 . Також він їх підвозив на дачу, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_1 у лікарню і може підтвердити, що вони були однією родиною.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Судом встановлені наступні обставини та правовідносини.

ОСОБА_1 з 20.02.2014 року зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

З 22.01.2015 року у даному помешканні також прописана та фактично проживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Запоріжжя і відповідальним наймачем зазначеної квартири на підставі договору найму від 21.06.2016 року була ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наймач вселилась у вказану квартиру у 1985 році на підставі ордеру № 2239 від 04.06.1985 року, який був виданий на ім`я її чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 4232.

ІНФОРМАЦІЯ_5 наймач вищевказаної квартири ОСОБА_4 померла про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 07.10.2020 року, актовий запис №1283.

22.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Відповідача 2 з заявою щодо надання розпорядження щодо зміни договору найму на житло за адресою: АДРЕСА_1 . 06.11.2020 року Відповідач 2 надіслав Позивачу лист № 3-0856-В яким відмовив у задоволені даної заяви з причин відсутності у Позивача прямих родинних стосунків з померлим головним квартиронаймачем.

12.11.2020 року Позивач звернулася до керівництва Третьої особи з клопотанням переоформити на своє ім`я договір найму квартири за адресою: АДРЕСА_1 ., однак 27.11..2020 року йому також було відмовлено у задоволенні зазначених вимог з причин відсутності відповідного розпорядження голови районної адміністрації ЗМР по Вознесенівському району.

Статтею 61 Житлового кодексу України встановлено, що користування жилим приміщенням у линках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово- експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч.ч.1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11липня 2012 року у справі № 6-60цс12.

За статтею 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Згідно із ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім`ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Відповідно до ст. 824 ЦК України ,на вимогу наймача та інших осіб,які постійно проживають разом з ним,та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 268 від 24.06.2019 року доручено, зокрема, Районній адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, розгляд питань щодо зміни договорів найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в установленому законом прядку шляхом прийняття розпорядчого документу та направлення його до комунального підприємства „Наше місто Запорізької міської ради. Комунальному підприємству „Наше місто Запорізької міської ради - укладати договори найму житлових приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, а також вносити зміни до договорів найму шляхом укладення нового договору найму.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, зокрема пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , які є належними і допустимими доказами узгоджуються з іншими доказами у справі та поясненнями позивача, письмові докази , а саме копію свідоцтва про поховання від 10.10.2020 року, копію товарного чеку від 07.10.2020 року, копію замовлення на пам`ятник, копію постанови на видачу трупу, копію свідоцтва про народження, копії квитанцій та чеків про сплату за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 та оплату та придбання ліків у кількості 17 штук, за 2018-2020 рр. , суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з наймачем ОСОБА_4 і вела з нею спільне господарство і є членом сім`ї наймача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач являючись членом родини наймача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . з її згоди була зареєстрована та проживала у вказаній квартирі, набувши рівного з іншими членами сім`ї права користування цим жилим приміщенням, вела спільне господарство, приймаючи до уваги тривалість проживання позивача у спірних кімнатах, сумлінне користування нею зазначеним приміщенням, приймала участь в утриманні та оплаті комунальних послуг, і після смерті наймача, разом із своїми родичами організувала та оплачувала поховання наймача

Отже, після смерті наймача ОСОБА_4 ОСОБА_1 стала наймачем зазначеної квартири, але договір найму квартири не переоформила. Після смерті ОСОБА_4 позивач зі своєю донькою є фактично єдиними членами сім`ї Наймача, які зареєстровані у зазначеній квартирі, однак у зв`язку із відсутністю оформленого на своє ім`я договору найму квартири, Позивач позбавлений можливості належним чином переоформити на себе особистий рахунок, оплачувати від свого імені комунальні послуги та користуватись іншим правами фактичного наймача квартири.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог вважає позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, а позивач має всі законі підстави для визнання його судом членом сім`ї наймача .

З урахуванням того, що позивач є членом сім`ї померлого наймача, після смерті якого продовжує проживати в займаному житловому приміщенні, в яке вселився на законних підставах, суд вважає, що він має право на визнання його наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, третя особа Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про визнання членом сім`ї померлого наймача, визнання наймачем квартири, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 є членом сім`ї ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 наймачем квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна те резолютивна частина рішення суду виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 19.02.2021 року. Повний текст рішення складено 22.02.2021 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова