Справа № 513/1054/20
Провадження № 2/513/115/21
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Саратський районний суду Одеської області у складі: головуючого судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Златіної О.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Колотенко О.П., представника відповідача - адвоката Чубенко С.В., яка також є представником третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата клопотання представника відповідача - адвоката Чубенко Сніжани Василівни, про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації Православний Прихід Свято - Покровської Церкви смт. Сарата Української Православної Церкви, Релігійної громади Православної Церкви України Свято-Покровської селища Сарата Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації Православний Прихід Свято - Покровської Церкви смт. Сарата Української Православної Церкви, Релігійної громади Православної Церкви України Свято-Покровської селища Сарата Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є членом та засновником Релігійної організації Православний Прихід Свято-Покровської Церкви смт Сарата Української Православної Церкви. 26 січня 2019 року у Будинку культури відбулися збори територіальної громади смт Сарата, які неможливо вважати парафіяльними, оскільки на них були присутні мешканці зазначеного населеного пункту, а не парафії. Під час проведення зборів були прийняті рішення про обрання голови зборів та секретаря, відповідального за ведення протоколу засідання парафіяльних зборів, перехід релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області до Православної Церкви України, обрання складу парафіяльної ради релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області та обрання голови парафіяльної ради релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19 березня 2021 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, відповідно до якої позивач просить визнати недійсними рішення Загальних/Парафіяльних зборів релігійної громади Православної Церкви Свято-Покровської селища Сарата Одеської області від 26 січня 2019 року оформлене Протоколом №1 парафіяльних зборів релігійної громади Православної Церкви України Свято-Покровської селища Сарата Одеської області від 26 січня 2019 року.

31 травня 2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Чубенко С.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із непідсудністю цієї справи судам загальної юрисдикції.

Позивач та його представник адвокат Колотенко О.П в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження, посилаючись на те, що правові позиції Верховного Суду постійно змінюються і відсутні гарантії того, що позиція Верховного Суду з даного питання в подальшому не буде змінена. Крім того, представник позивача зазначила, що погоджується з тим, що в даному випадку є корпоративний спір, однак з огляду на те, що позиції Верховного Суду постійно змінюються та в подальшому практика суду може також змінитись, заперечувала проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Представник відповідача та третіх осіб адвокат Чубенко С.В. клопотання підтримала та просила задовольнити, а також зазначила, що позиції Верховного Суду є обов`язковими для врахування судами нижчих інстанцій.

Третя особа ОСОБА_4 , заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження, посилаючись на те, що правові позиції Верховного Суду постійно змінюються, і практика в подальшому також може змінись, оскільки Верховним Судом розглядалось подібне питання у 2019 році і були викладені відповідні висновки.

Суд, дослідивши заявлене клопотання та матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації. Релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Положеннями частин 1-5 ст. 8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» передбачено, що релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади; релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади; рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюються загальними зборами релігійної громади; такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Відповідно до висновку висловленого Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19 (провадження №12-84гс20), вказуючи, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є членом та засновником Релігійної організації Православний Прихід Свято-Покровської Церкви смт Сарата Української Православної Церкви. Предметом спору між сторонами є рішення зборів про зміну підлеглості релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях та внесення відповідних змін до статуту релігійної організації.

Оскільки спір виник між членом релігійної організації та релігійною громадою з приводу прийняття загальними зборами Релігійної громади Православний Прихід Свято-Покровської Церкви смт Сарата Української Православної Церкви рішень: про обрання голови зборів та секретаря, відповідального за ведення протоколу засідання парафіяльних зборів, перехід релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області до Православної Церкви України, обрання складу парафіяльної ради релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області та обрання голови парафіяльної ради релігійної громади Свято-Покровської парафії с. Сарата Одеської області, суд дійшов висновку, що спір виник щодо діяльності та управління релігійною громадою, а тому підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_1 повинна розглядатися господарським судом, а імперативними нормами ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити.

При цьому, суд роз`яснює право позивача звернутися із вищевказаним позовом в порядку ГПК України.

Керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256, 263 ЦПК України, ст. 4, 20 ГПК України, Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника відповідача адвоката Чубенко С.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації Православний Прихід Свято - Покровської Церкви смт. Сарата Української Православної Церкви, Релігійної громади Православної Церкви України Свято-Покровської селища Сарата Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів - задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації Православний Прихід Свято - Покровської Церкви смт. Сарата Української Православної Церкви, Релігійної громади Православної Церкви України Свято-Покровської селища Сарата Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К. Ю. Рязанова