Справа № 569/5309/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - адвоката Суржук Л.М. відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Більчука С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Просила шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.02.2014 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 94, розірвати.

Свої вимоги обґрунтувала наступними доводами.

Зазначила, що ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , починаючи з 2009 року по 2014 рік проживали однією сім`єю як жінка і чоловік, не реєструючи шлюб. Шлюб між ними було офіційно зареєстровано 06 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 94. Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання між нею і Відповідачем шлюбу є ті обставини, що вони вже давно втратили почуття любові та поваги один до одного, перестали підтримувати подружні та шлюбні стосунки, у них відсутній спільний сімейний бюджет, спільне господарство, вони не цікавляться життям один одного. У них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Часті сварки та суперечки між ними постійно відбуваються в присутності їхньої дочки ОСОБА_5 , що негативно впливає на формування її психіки та світогляду, в тому числі, на життя в шлюбі та сімейні відносини.

Крім того, відповідач у жовтні 2020 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення стосовно неї домашнього насильства.Усі наведені факти призвели до того, що вони стали психологічно відчужені. Такий стан речей суперечить її особистим інтересам, а також інтересам дітей. Їхній з відповідачем шлюб фактично припинив існування вже досить давно, фактично розпався.

Вважає, що їхнє спільне проживання з Відповідачем однією сім`єю, збереження шлюбу є неможливими, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На примирення вона не згодна.Спору між нею та відповідачем про те, з ким із батьків буде проживати донька ОСОБА_5 , немає. Вона буде проживати з нею. Разом з тим, вона не заперечує проти повноцінної участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов у межах його доводів, просила позов задовольнити, шлюб розірвати. Пояснила, що за наданий судом строк для примирення, вони не примирилися. Сімейні відносини давно припинені та не відновлювалися. Вона втратила до відповідача почуття любові, між ними немає взаєморозуміння.

Відповідач ОСОБА_2 згідно поданого до суду письмового відзиву заперечував проти задоволення позову, вважаючи, що сім`ю можна зберегти з підстав викладених у відзиві.

З поданої позивачкою відповіді на відзив, вбачалося, що позивачка не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу, адже позивачка проти того, щоб примиритися та жити сім`єю.

Ухвалою суду від 25.03.2021 р. відкрите спрощене позовне провадження , призначене судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 17.05.2021 р. було задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано два місяці для примирення.

Ухвалою суду від 18.06.2021 р. поновлене провадження у справі, призначено судове засідання на 23.06.2021 р. 09-50 год. з викликом сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з огляду на наступне. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований 06.02.2014 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 94. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

До реєстрації шлюбу, від спільного проживання у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження дитини, актовий запис № 2926, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції 15.11.2010 р., батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, та протягом тривалого часу не проживають однією сім`єю, не ведуть сумісне господарство . Між сторонами відсутні почуття взаємної любові, та взаєморозуміння. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, та неповнолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06.02.2014р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 94, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Повне рішення виготовлене - 25.06.2021року.

Суддя: О.В.Панас