Постанова

Іменем України

23 червня 2021 року

м. Київ

справа № 2-162/12

провадження № 61-14111св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник -Товариство з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна»,

заінтересовані особи: ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 лютого

2020 року у складі судді Заставенко М. О. та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року у складі колегії суддів:Мазурик О. Ф., Кравець В. А.,

Махлай Л. Д.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви, судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (далі - ТОВ «Новаагро Україна», Товариство) звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа № 2-162/12, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 15 лютого 2013 року, про стягнення

з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новаагро Україна» боргу за договором позики

в сумі 4 754 367,82 грн, посилаючись на втрату виконавчого документу при пересиланні.

Ухвалою Дарницького районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 серпня

2020 року, в задоволенні заяви відмовлено.

Суд першої інстанції керувався тим, що до заяви про видачу дубліката виконавчого листа не додано жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа. Підстав для задоволення заяви немає, оскільки вона

є необґрунтованою. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від

05 серпня 2019 року ТОВ «Новаагро Україна» вже було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа з підстав її необґрунтованості та недоведеності втрати виконавчого документу.

Апеляційний суд виходив з того, щов матеріалах справи наявні докази про відсутність у стягувача виконавчого листа, що свідчить про його втрату. Однак матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, що виконавчий лист від 15 лютого 2013 року пред`явлено в межах встановленого законом строку, зокрема, в матеріалах справи відсутня копія заяви стягувача про подання приватному виконавцю виконавчого листа з вимогою відкрити виконавче провадження та копія постанови про відкриття виконавчого провадження, з якої можливо встановити дату пред`явлення стягувачем виконавчого листа до виконання. Стягувач не подав до суду першої інстанції належних та достатніх доказів на підтвердження пред`явлення виконавчого листа до виконання

в межах строку, визначеного законом, не звертався до суду першої інстанції

з клопотанням про витребування таких доказів. Тому суд позбавлений можливості перевірити, чи відбулося переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання. Довідка приватного виконавця не доводить факту пред`явлення виконавчого листа до виконання в строк, визначений законом.

В матеріалах справи відсутні судові рішення про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. В заяві про видачу дублікату виконавчого листа вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувач не заявляв.

Аргументи учасників справи

У вересні 2020 року ТОВ «Новаагро Україна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, недослідження апеляційним судом обставин, щомають значення для правильного вирішення справи, незаконність судових рішень, просило скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «Новаагро Україна»про видачу дублікату виконавчого листа.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди не врахували, що сам факт відкриття виконавчого провадження є підтвердженням того, що виконавчий документ подано в межах строку пред`явлення до виконання.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем самого виконавчою документа) (аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема у постановах від

03 жовтня 2019 року у справі № 569/15160/16-ц; від22 квітня 2019 року у справі № 285/4263/15-ц, від 12 грудня 2017 року у справі № 11/155-09; від 10 жовтня

2018 року у справі № 2-42/11; від 03 жовтня 2018 року у справі № 461/3584/16-ц; від 27 березня 2018 року у справі № 910/2764/14). Тому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання має відраховуватися від дня його повернення стягувачу. Проте виконавчий лист стягувачу повернуто не було, оскільки втрачений при пересиланні. Апеляційним судом зроблено висновок про те, що

у справі наявні докази втрати виконавчого листа, а отже і про те, що строк на його пред`явлення ще не почав свій перебіг.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи в установлений строк не подано.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

В ухвалі зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 07 червня 2021 року відзив приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т. Л. на касаційну скаргу

ТОВ «Новаагро Україна» залишено без розгляду; справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від

22 червня 2012 року у справі № 2-162/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 4 754 367,82 грн, судові витрати в сумі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

15 лютого 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 2-162/12.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 жовтня 2013 року замінено стягувача ОСОБА_2 на ТОВ «Новаагро Україна».

У приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. перебувало виконавче провадження ВП № 56028209 з примусового виконання виконавчого листа № 2-162/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики.

10 травня 2019 року до офісу приватного виконавця надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. від 13 травня 2019 року виконавчий лист № 2-162/12 від 15 лютого 2013 року повернуто стягувачу.

03 лютого 2020 року ТОВ «Новаагро Україна» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, посилаючись на його втрату при пересиланні приватним виконавцем.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час видачі виконавчого листа у справі № 2-162/12 (15 лютого 2013 року) діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня

2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд

у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого

2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апеляційний суд встановив, що зазначений виконавчий документ втрачений при його поверненні згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т. Л. від 13 травня 2019 року.

Разом з тим апеляційний суд також встановив, що стягувач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом, не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про витребування таких доказів, тому суд позбавлений можливості перевірити чи відбулося переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання. В матеріалах справи відсутні судові рішення про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання

і в заяві про видачу дублікату виконавчого листаклопотання про поновлення цього строку стягувач не заявляв.

За таких обставин апеляційний суд зробив правильний висновок про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

При цьому суд апеляційної інстанції фактично не погодився з висновками суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та не врахував, що згідно частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення частково постановлені без додержання норм процесуального права.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення змінити в мотивувальній частині,

а в іншій частині - залишити без змін.

Оскільки судові рішення змінено тільки в частині мотивів прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 402, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року змінити, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов