Провадження № 2/243/358/2021
17 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Коптєвої А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет застави,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, проте в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ТОВ «Мікрофінанс» підлягає задоволенню з наступних підстав:
Також, 17 березня 2020 року між ТОВ «Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу DAEWO LANOS, загальний легковий-загальний седан - номер кузова, шасі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , далі предмет застави, який належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .
Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Так, відповідно до ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також, ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 587 ЦК України передбачено, що особа, яка володіє предметом застави, зобов`язана, якщо інше не встановлено договором: 1) вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; 2) утримувати предмет застави належним чином; 3) негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» боржник повинен своєчасно повідомляти обтяжувача про загрозу втрати, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета обтяження.
За положеннями ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження, обтяжувач має право задовільнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: 1) відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; 2) сплату процентів і неустойки; 3) сплату основної суми боргу; 4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; 5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення.
Крім того, відповідно до п. 4.1 Договору застави б/н транспортного засобу від 17.03.2020 року та ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса та реалізацію предмета застави, якщо в момент настання строку виконання зобов`язань за Договором про надання фінансованого кредиту зобов`язання не буде виконане у строк, передбачений Договором про надання фінансового кредиту, а саме до 15.04.2020 року.
Також, до п. 10.3 Договору всі спори та непорозуміння підлягають врегулюванню шляхом переговорів між Сторонами.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі й продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 року.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив обумовлені договором строк і порядок повернення суми кредиту, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави обґрунтовані і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 4, 19, 23, 27, 175 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін