Справа № 645/902/21
Провадження № 2-о/645/50/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

16.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова із заявою про видачу обмежувального припису. Вказала, що з 17.08.2012 р. вона та ОСОБА_2 проживають в зареєстрованому шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав їй тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку ОСОБА_2 стали підставою розриву їхніх відносин, втім, ОСОБА_2 все рівно не залишає заявницю у спокої: весь час її переслідує, не випускає її з будинку на роботу, погрожує їй та її рідним. Всі ці сварки відбуваються на очах малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заявниці страшно повертатись з роботи додому, оскільки ОСОБА_2 погрожує їй вбивством. Заяву заявниці від 12.02.2020 року до поліції відносно ОСОБА_2 зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції» Немишлянський відділ поліції ГУНП в Харківській області за №2790. Таким чином, заявниця є особою, яка зазнала домашнього насильства. Заявниця вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї та доньки, необхідно застосувати до ОСОБА_2 обмежувальний припис у вигляді заборони ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з заявницею та заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори із нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на шість місяців.

Ухвалою суду від 17.02.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 18.02.2021 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримала у повному обсязі, просила про її задоволення. Пояснила суду, що вона з дитиною пішла з дому, оскільки боїться залишатись в будинку наодинці з чоловіком, який зловживаючи спиртними напоями, її б`є. В ніч з 11.02.2021 р. на 12.02.2021 р. він знову її побив. За результатами розгляду її заяви про нанесення їй 12.02.2021 р. тілесних ушкоджень до ЄРДР внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заяви заперечував, пояснив суду, що між ним та заявницею мала місце сварка 10.02.2021 р., коли вона прийшла додому напідпитку, в ході якої він тілесних ушкоджень їй не вчиняв. Синці заявниця отримала 06.02.2021 р., коли втрутилась у бійку між ним та іншою особою. Свою дружину він любить, насильство відносно неї не застосовує. Вона без перешкод з його боку відвідує будинок та потім йде з будинку на ніч.

Суд, вислухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана, зокрема, особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Згідно ст. 350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису, а також інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Згідно ст. 350-4 ЦПК України, в заяві про видачу обмежувального припису мають бути зазначені, зокрема, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Матеріали справи свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорту громадянина України (а.с. 4-7)

ОСОБА_2 є чоловіком заявника ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою у його паспорті про реєстрацію шлюбу з заявником від 17.08.2012 р., актовий запис №246. (а.с.3).

12.02.2021 р. за заявою ОСОБА_1 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60000122 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом отримання нею за місцем проживання тілесних ушкоджень від свого чоловіка, ОСОБА_2 (а.с.15).

Положеннями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вказані положення, суд зазначає, що на спростування позиції та доводів заявника, жодних доказів заінтересованою особою подано не було, а відповідно існування інших обставин, а ні ж зазначені в заяві, належними та допустимими доказами не підтверджено.

Як визначено п.3, 6, 7, 8 та 14 ч.1, ст.1 цього ж Закону, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - це особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв,

мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладені вище обставини справи, а також зазначені положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених в КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, незалежно від факту спільного проживання, зокрема, подружжя.

Приписами пунктів 5 та 6 частини 2 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього певних обов`язків, зокрема: заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.1 ч.2 ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України" Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України" Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Дослідивши усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 фізичного насильства щодо заявника, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на 1 місяць, який може бути продовжений.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись 265, 350-1 - 350-6 ЦПК України, ст.1, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовільнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с.Шевченково Харківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 строком на один місяць:

- Заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

- Заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Строк дії обмежувального припису рахувати з дня ухвалення рішення.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у порядку, передбаченому ст. ст. 354-355 та підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення складене 22.02.2021 р.

Суддя -