ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
У Х В А Л А
18 лютого 2021 року
м. Харків

справа № 646/3287/19
провадження № 22-ц/818/383/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Котелевець А.В.,
суддів Бурлака І.В., Хорошевського О.М.
за участю секретаря Огар І.В.,

ім`я (найменування) сторін:
позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 ,
відповідачі - Міністерство юстиції України, Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, держава Україна в особі Державної казначейської служби України,
представники Іванова Тетяна Олександрівна, ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4 представника Міністерства юстиції України та Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року в складі судді Єжова В.А.,
у с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_2 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 звернулись до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі ДКС України) про відшкодування шкоди, заподіяною протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Позов мотивовано тим, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиділення коштів в розмірі 400000,00 грн для виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо не прийняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 400 000,00 грн шляхом видання наказу про виплату такої допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 членам сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 400 000,00 грн шляхом видання наказу про виплату такої допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 членам її сім`ї згідно з вказаним висновком. Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повторно направити до Міністерства юстиції України документи щодо виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , які направлялись Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та повернути на доопрацювання Міністерством юстиції України згідно з листом від 15 грудня 2017 №13326/16/32/17. Зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути документи щодо виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги згідно з вищезазначеним висновком та з урахуванням висновків суду.
Вважають, що неправомірною бездіяльністю відповідачів їм було завдано моральну шкоду, їх право на мирне володіння майном було порушено у зв`язку з чим вони були змушені витрачати багато зусиль і часу для відновлення своїх прав і все це відбувалося після тяжкої втрати - смерті їх дружини та матері відповідно, що було тяжким моральним тягарем. Моральну шкоду позивачі оцінюють в 100000 грн, тобто по 33333,33 грн кожному.
Також зазначають, що кошти на виконання рішення суду виплачено лише 05 березня 2019 року, а тому вважають за необхідне стягнути солідарно з відповідачів у відповідності до приписів частини другої статті 625 ЦК України, 3% річних у сумі 12 493,15 грн та інфляційні нарахування у сумі 39 130,04 грн за період лютий 2018 року березень 2019 року в якості відповідальності за порушення присудженого судовим рішенням грошового зобов`язання.
18 червня 2019 року Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України подало відзив, в якому просило відмовити у задоволенні позову.
Відзив мотивовано тим, що кошти на виплату допомоги виділяються розпорядником бюджетних коштів у кожному конкретному випадку. Видання або невидання наказу про виплату допомоги у строки, встановлені Порядком та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 (далі Порядок), не вплинуло на рішення центрального органу про повернення документів на доопрацювання і невиділення коштів, оскільки такий наказ не включений до переліку документів, який потрібно надсилати до Міністерства юстиції разом із розрахунком потреби в коштах для їх виділення. Наказ про виплату допомоги у встановлений законом строк виданий не був, оскільки він мав бути виданий після виділення коштів. Після набрання рішенням законної сили на адресу Міністерства юстиції були повторно направлені матеріали на призначення та виплату одноразової грошової допомоги. 26 лютого 2019 року регіональним управлінням отримано відповідні кошти на рахунки, які платіжними дорученнями № 5 та №6 від 05 березня 2019 року перераховані позивачам. Вважають що міжрегіональне управління виплатило одноразову грошову допомогу позивачам у встановлені законодавством строк, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Також зазначає щодо відсутності належних та допустимих доказів спричинення моральної шкоди в зазначеному позивачами розмірі. Виплата одноразової грошової допомоги не є грошовим зобов`язанням, а тому вважає, що підстави для застосування частини другої статті 625 ЦК України відсутні.
22 липня 2019 року ОСОБА_4 представник Міністерства юстиції України подала відзив, в якому просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість.
Відзив мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення моральної шкоди. Одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які мають право на її отримання та не є доходом, а тому підстави для нарахування штрафних санкцій, передбачених положеннями статті 625 ЦК України, відсутні.
Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 26 травня 2020 року позов ОСОБА_2 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з Міністерства юстиції України та Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України, через ДКС України на користь: ОСОБА_2 26086,69 грн - інфляційне збільшення боргу за прострочення виконання зобов`язання, та 8328,77 грн - 3% річних від простроченої суми; на користь ОСОБА_1 13043,35 грн - інфляційне збільшення боргу за прострочення виконання зобов`язання, та 4164,38 грн - 3% річних від простроченої суми. Стягнуто з Міністерства юстиції України через ДКС України на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 - 6000 грн; на користь ОСОБА_1 - 3000 грн. Стягнуто з Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України через ДКС України на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 - 6000 грн; ОСОБА_1 - 3000 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що неправомірними діями відповідачів щодо невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю під час проходження служби ОСОБА_5 позивачам спричинено моральну шкоду, а тому виходячи з характеру та обсягу страждань позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає по 3000 грн на користь ОСОБА_1 та 6000 грн- на користь ОСОБА_2 з кожного з відповідачів. Суд першої інстанції зазначав, що підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 1166 ЦК України відсутні, оскільки стягнення 3% річних та індексу інфляції, передбачене статтею 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, не є майновою шкодою у сенсі статті 22 ЦК України.
03 липня 2020 року ОСОБА_4 представник Міністерства юстиції України подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2018 року не встановлено факт завдання позивачам моральної або матеріальної шкоди, а тому суд необгрутованно вважав ці обставини встановленими судовим рішенням згідно з статтею 82 ЦПК України. Положення статті 625 ЦК України не поширюється на трудові правовідносини (з приводу заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва тощо) та сімейні правовідносини, а тому, враховуючи що грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які мають право на її отримання, пеня та інші штрафні санкції до таких виплат не застосовуються. Строки виплати грошової допомоги на виконання рішення, визначені чинним законодавством виплати одноразової грошової допомоги, було дотримано в повному обсязі, оскільки наказ Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України було видано 28 лютого 2019 року, а одноразову грошову допомогу перераховано 05 березня 2019 року.
23 липня 2020 року ОСОБА_6 начальник Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю вини міжрегіонального управління у невиплаті позивачам одноразової грошової допомоги згідно з протоколом № 5-17 від 05 грудня 2017 року. Зазначав про відсутність причинного зв`язку між невиданням наказу про виплату одноразової грошової допомоги та невиділенням Міністерством юстиції коштів на її виплату позивачам, оскільки згідно з судовим рішенням документи повернуті на доопрацювання виключно з підстав відсутності в матеріалах актів за формою Н-1 та Н-5, які у разі смерті в побуті (вдома) міжрегіональне управління не мало повноважень і законних підстав складати. Міжрегіональне управління виплатило одноразову грошову допомогу позивачам у встановлені законодавством строки, а тому судом першої інстанції безпідставно стягнуто з міжрегіонального управління санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому, судом першої інстанції не визачено строк (термін), в який це зобов`язання повинно бути виконано, і з якого розпочинається прострочення виконання зобов`язання. Зазначав, що відсутність наказу про виплату одноразової грошової допомоги позивачам жодним чином не вплинула на невиділення коштів на ці цілі Міністерством юстиції України.
Інші учасники справи рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів дійшов висновку, що наявні підстави для зупинення апеляційного провадження.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо невиділення коштів в розмірі 400000,00 грн на виплату ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Визнано протиправною бездіяльність Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції щодо неприйняття рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 400 000,00 грн шляхом видання наказу про виплату такої допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 членам сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 400 000,00 грн шляхом видання наказу про виплату такої допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 членам її сім`ї - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції повторно направити до Міністерства юстиції України документи щодо виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , які направлялись Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції та повернути на доопрацювання Міністерством юстиції України згідно з листом від 15 грудня 2017 року №13326/16/32/17. Зобов`язано Міністерство юстиції України повторно розглянути документи щодо виділення коштів для виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно з затвердженим начальником Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 05 грудня 2017 року висновком про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 та з урахуванням висновків суду.
Згідно з листом №22/4.3-15089-гв-18 від 21 грудня 2018 року міжрегіональним управлінням на виконання вказаного рішення суду до Міністерства юстиції України було направлено матеріали для призначення та виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї у зв`язку зі смертю під час проходження служби підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5
25 лютого 2019 року Міністерством юстиції України листом №327/16.3/32-19/2019 повідомлено про виділення коштів для виплати одноразової грошової допомоги (в рівних частинах) в сумі 400000 грн ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Згідно з вказаним листом виплату необхідно здійснити до 06 березня 2019 року.
Відповідно до наказу №47/ОС-19 від 28 лютого 2019 року Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції виплачено одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю під час проходження служби начальника Полтавського районного сектору Полтавського міського відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 : ОСОБА_2 , чоловіку померлої в сумі 266666,67 грн; ОСОБА_1 , сину померлої в сумі 133333,33 грн.
Згідно з платіжними дорученнями від 04 березня 2019 року № 5 вищевказані суми виплачено позивачам 05 березня 2020 року, що також підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_5 (05.03.2019 133 333,33 грн) та випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (05.03.2019 266 666,67 грн).
Звертаючись до суду з позовом, позивачі посилались на те, що Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2018 року залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо невиділення коштів на виплату одноразової грошової допомоги та зобов`язано вчинити певні дії, однак вказане рішення виконано 05 березня 2019 року, а тому, посилаючись на правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, наявні підстави для стягнення 3% річних та інфляційні втрат за порушення присудженого судовим рішенням грошового зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для застосування наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц щодо застосування положень статті 625 ЦК України до усіх правовідносин про стягнення та/або виплату грошових сум та розгляду вказаних вимог в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 24 грудня 2020 року прийнято до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Павлишина Юрія Миколайовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.
Приймаючи до розгляду вказану справу Велика Палата Верховного суду зазначала, що у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15 за позовом ро стягнення соціальних виплат до суб`єкта владних повноважень (військова частина), розглянутої у порядку цивільного судочинства, Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що справа про застосування статті 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання, підтвердженого чинним судовим рішенням, навіть якщо учасником цього зобов`язання є суб`єкт владних повноважень, розглядається залежно від суб`єктного складу у порядку цивільного чи господарського судочинства.
Водночас, у своїй постанові від 05 травня 2020 року у справі 761/21898/16-ц, вирішуючи питання спорів про застосування положень статті 625 ЦК України, як за наявності ухваленого судового рішення так і без такого, Велика Палата Верховного Суду висловлювала, що спори про оскарження фізичними особами дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, у постановах Великої Палати від 10 квітня 2019 року, справі № 761/10730/18 (провадження № 14-116цс19) від 15 січня 2020 року у справі № 334/452/18 висловлено правову позицію, що вимоги про стягнення грошових коштів на підставі положень статті 625 ЦК України з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який є також суб`єктом владних повноважень підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
На підставі викладеного, згідно із частиною першою статті 8 Конституції України, частиною першою статті 129 Конституції України, принципом правової визначеності, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважав за необхідне уточнити висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11 квітня 2018 року у справі про стягнення з військової частини грошових сум у порядку статті 625 ЦК України за невиплату одноразової грошової допомоги (справа №758/1303/15) у частині визначення юрисдикції такого спору з огляду на зміст правовідносин та ухвалені попередні рішення судів у цій справі.
При цьому колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначала, що такі висновки не висловлювались Великою Палатою у спорах, подібних до спору у цій справі (стягнення грошових сум на підставі статті 625 ЦК України, а не визнання дій, рішень, бездіяльності незаконною), а тому вважала за необхідне звернутись до Великої Палати Верховного Суду про уточнення правового висновку про підходи до принципів визначення юрисдикції спору простягнення грошових сум на підставі статті 625 ЦК України, який виник після ухвалення судом рішення про стягнення невиплачених сум у соціальних правовідносинах.
На даний час рішення по вищезазначеній справі не ухвалено.
Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду (пункт 10 частини першої статті 252 ЦПК України).
Керуючись ст. ст. 252 ч. 1 п. 10, 260, 261 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Зупинити апеляційне провадження у справі за апеляційними скаргами ОСОБА_4 представника Міністерства юстиції України та Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 травня 2020 року до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат Павлишин Юрій Миколайович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.
Головуючий А.В. Котелевець
Судді І.В. Бурлака
О.М. Хорошевський