У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Миколаєнко Т.А.,

за участі: секретаря судового засідання Хандусь І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за поданням приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

в с т а н о в и в:

30 червня 2021 року приватний виконавець Бурмага Євгеній Анатолійович (місце здійснення діяльності: вул. Смілянська, 23, офіс 36/1, м. Черкаси), засобами поштового зв`язку, звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні приватного виконавця Бурмаги Є.А. знаходиться виконавче провадження № 59435318 з виконання виконавчого напису № 24843, вчиненого 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-8 від 08 січня 2008 року за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року та складається з наступного: строкової заборгованості у сумі 5 056 доларів США 20 центів; простроченої заборгованості в сумі 2 984 долари США 98 центів; строкової заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 3 долари США 24 центи; простроченої заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 8 796 доларів США 58 центів. Загальна сума заборгованості становить 16 841 долар США 00 центів. У межах вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем 01 липня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено останнього про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Крім того, вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером № :02:003:0293, площею 1,2685 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область; земельна ділянка з кадастровим номером № :01:001:0114, площею 0,0818 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; а також житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, доходів ОСОБА_1 не одержує, згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 15 червня 2021 року має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 23 березня 2017 року органом видачі 7130, та відповідно до листа Державної прикордонної служби України від 10 грудня 2020 року, отриманого на запит виконавця, неодноразово перетинав державний кордон України. Водночас, станом на сьогодні боржником декларацію про доходи та майно не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання виконавчого напису нотаріуса, не вчинено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 30 червня 2021 року подання приватного виконавця Бурмаги Є.А. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа прийнято до провадження та призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16 годину 00 хвилин 30 червня 2021 року.

30 червня 2021 року приватний виконавець Бурмага Є.А., будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою, у якій подання підтримав у повному обсязі, а розгляд справи просив провести у його відсутності.

Частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною 4 ст. 441 ЦПК України сторони виконавчого провадження у судове засідання не викликалися.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі приватного виконавця на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши надані суду матеріали подання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Судом установлено, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем вчинено виконавчий напис № 24843 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 899/06-034-8 від 08 січня 2008 року за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року та складається з наступного: строкової заборгованості у сумі 5 056 доларів США 20 центів; простроченої заборгованості в сумі 2 984 долари США 98 центів; строкової заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 3 долари США 24 центи; простроченої заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 8 796 доларів США 58 центів. Загальна сума заборгованості становить 16 841 долар США 00 центів.

Дані обставини підтверджуються копією виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича № 24843 від 31 жовтня 2017 року.

01 липня 2019 року приватним виконавцем Бурмагою Є.А. відкрито виконавче провадження № 59435318 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, що стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, з матеріалів справи встановлено, що приватним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого напису, як то: здійснення запитів до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником, а також його доходів; з`ясовано інформацію про наявність у боржника паспорта громадянина України для виїзду за кордон та перетинання останнім державний кордону України, тощо.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, приватний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказував, що незважаючи на обізнаність боржника ОСОБА_1 як про існуючу в нього заборгованість, так і про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, останній ухиляється від виконання виконавчого напису нотаріуса.

Згідно зі статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

За приписами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини 3 статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України у разі, якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього відповідним рішенням.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

У справі «Хлюстов проти Росії» («Khlyustov v. Russia» від 11.07.2013 року) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушення ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Відтак, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника в праві виїзду за межі України виникає у приватного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме приватний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, в досліджених судом матеріалах подання взагалі відсутнє підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про існування вищезазначеного виконавчого провадження в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження». Зокрема, у матеріалах справи відсутнє не лише рекомендоване повідомлення про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, а й сам супровідний лист про її направлення ОСОБА_1 .

За вказаних обставин, а також враховуючи той факт, що необізнаність про наявність виконавчого провадження сама по собі виключає можливість ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що боржник вчиняє дії та/або бездіяльність, які свідчать про ухилення від виконання виконавчого напису нотаріуса чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання.

Таким чином, у суду відсутні підстави для висновку про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса, а, відтак, відсутні законні підстави для задоволення подання приватного виконавця Бурмаги Є.А.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 247, 260, 441 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Черкаський районний суд Черкаської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т. А. Миколаєнко