Справа № 463/4796/20 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/3290/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

при секретарі Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 05 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом, просить припинити право власності відповідачки ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 , площею 30,05 кв.м. та виплатити з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 90150,00 грн. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 площею 30,05 кв.м., яка належала ОСОБА_1 .

Позов мотивує тим, що разом із відповідачкою ОСОБА_1 є співвласником на праві спільної часткової власності будинку АДРЕСА_3 , частка кожного із співвласників становить 1/2 частину будинку. Загальна площа будинку складає 60,1 кв.м, тобто кожен із співвласників має у будинку частку розміром 30,05 кв.м. Відповідачка набула право власності на 1/2 частку будинку в порядку спадкування, відповідно до свідоцтва про право на спадкування від 22.05.2001 року. З моменту набуття права власності на 1/2 частку вказаного будинку у 2001 році відповідачка жодного разу у будинку не була та будинком не цікавилась. В будинку вже багато років відключено газопостачання, електропостачання та водопостачання. Фактично будинок знаходиться у аварійному стані, не придатний для проживання і потребує капітального ремонту. Відповідачка будинком не цікавиться, ним не опікується та не вживає жодних заходів до його збереження. Більш того, відсутність згоди відповідачки на проведення капітального ремонту та відмова брати участь у такому ремонті перешкоджають позивачці належним чином утримувати будинок та вживати заходів до його збереження. А тому з метою захисту своїх прав, як співвласника нерухомого майна будинку, звернулася до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 05 жовтня 2020 року позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності - задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 , площею 30,05 кв.м. та виплачено з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 90150,00 грн. (дев`яносто тисяч сто п`ятдесят гривень нуль копійок), що внесені ОСОБА_2 згідно квитанції №1 від 10.09.2020 року.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 , площею 30,05 кв.м., яка належить ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір на загальну суму 1 742,30 грн. (одна тисяча сімсот сорок дві гривні тридцять копійок).

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що суд безпідставно позбавив її права власності на 1/2 частину спірного будинку. Звертає увагу, що за 90150 грн. вона сама згідна викупити частину будинку належного позивачці. Стверджує, що реальна вартість будинку становить 852650 грн. Скаржниця зазначає, що компенсації вартості будинку вона не потребує, так як хоче володіти часткою такого будинку. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Личаківського районного суду міста Львова від 05 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 17 червня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 30 червня 2021 року.

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою з`ясування ринкової вартості будинку АДРЕСА_3 станом на час проведення експертизи, проте, колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні такого клопотання відмовити, оскільки ОСОБА_1 з таким клопотанням під час розгляду справи в суді першої інстанції не зверталася і нею в даному клопотанні не наводяться доводи щодо неможливості звернення з таким клопотання в суді першої інстанції на відповідній стадії розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_3 належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_1 .

Згідно долученої до матеріалів справи копії витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №210359369 від 27.05.2020 року (а.с.4) позивачка ОСОБА_2 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_3 , право власності на яку набула на підставі договору дарування частини житлового будинку від 27.05.2020 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5-6).

Співвласником іншої частини будинку у вигляді 1/2 частини є відповідачка ОСОБА_1 , що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 25.05.2001 року (а.с.7).

Згідно довідки №2598 від 27.05.2020 року, виданої ЛКП «Господар», встановлено, що у будинку АДРЕСА_3 , зареєстрованих осіб немає (а.с.8).

Згідно представленого стороною позивача звіту про незалежну оцінку житлового будинку, загальною площею 60,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , здійсненого ТзОВ «Експерт Альянс Груп» (а.с.9-10) встановлено, що вартість будинку становить 180 300,00 грн., а 1/2 частина будинку відповідно - 90 150,00 грн.

У відповідності до технічних висновків за результатами обстеження будинку за адресою: АДРЕСА_3 , здійснених ФОП ОСОБА_3 , судом встановлено, що за результатами обстеження стін будинку можна зробити висновок, що їх технічний стан незадовільний, непридатний для проживання. Незадовільним та непридатним до використання є технічний стан димаря та горища. Загальний стан обстежених конструкцій аварійний, непридатний для проживання і будинок не підлягає ремонту чи посиленню через економічну недоцільність, а потребує повного демонтажу (а.с.33-39).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд виходив з тих обставин, що будинок перебуває в стані непридатності для проживання тривалий час, відповідачка тривалий час будинком не займалась і такий не є необхідним для її особистого проживання, чим порушує права іншого співвласника та якому ця частина необхідна для проживання. Зважаючи на невелику площу 30,05 кв.м., суд прийшов до висновку, що реально поділити спірний будинок без капіталовкладень неможливо. Суд прийшов до висновку, що заявлений позов є обгрунтованим та підставним.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Згідно статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, такі не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідачка своїми діями привів будинок до аварійного стану, що будинок визнано аварійним та таким, який не придатний для проживання, що будинок неможливо поділити в натурі, а також, що ОСОБА_1 відмовляється належним чином його утримувати.

Колегія суддів звертає увагу на відсутність законних підстав для позбавлення права власності особи на будинок, якщо така не проживає в ньому чи не несе витрат щодо утримання такого.

Враховуючи вищенаведене, районний суд прийшов до безпідставного висновку про припинення права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину будинку АДРЕСА_3 , площею 30,05 кв.м., з виплатою з депозитного рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації в Львівській області на користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі 90150 грн., що внесені ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 )слід стягнути судові витрати в розмірі 2613,45 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 05 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову позовом ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ) про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1 )судові витрати в розмірі 2613,45 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник