Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1917/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Винара Л.В.,

за участю секретаря Кострицької Т.П.,

боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Олевську клопотання про визнання та виконання на території України рішення суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь, -

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшло клопотання заступника начальника інспекції - начальника управління по роботі з платниками по Лельчицькому району Кашперко І.С. про визнання та виконання на території України рішення суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Житковицькому району управління по роботі з платниками по Лельчицькому району державного мита в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь.

Відповідно до частини 1 статті 467 ЦПК України боржник ОСОБА_1 був повідомлений про надходження зазначеного клопотання, а також йому було запропоновано у місячний строк надати до Олевського районного суду Житомирської області можливі заперечення проти цього клопотання.

Заперечень проти призначення справи до розгляду від ОСОБА_1 не надійшло.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2020 року клопотання призначено до розгляду на 12-00 годину 16 лютого 2021 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відносно задоволення клопотання не заперечує.

За вимогами частини 1 статті 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

Суд, розглянувши подані документи, заслухавши думку учасника судового розгляду, приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено, що до Олевського районного суду Житомирської області від Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшло клопотання заступника начальника інспекції - начальника управління по роботі з платниками по Лельчицькому району Кашперко І.С. про визнання та виконання на території України рішення суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Житковицькому району управління по роботі з платниками по Лельчицькому району державного мита в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь.

Згідно з частиною 1 статті 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

22 січня 1993 року з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, у м. Мінську (Республіка Білорусь) була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, Договірною Стороною якої, зокрема, є Україна, (далі - Конвенція), яка 10 листопада 1994 року була ратифікована Верховною Радою України та 14 квітня 1995 року набула чинності для України.

Зазначена Конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Відповідно до статті 51 зазначеної Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень).

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з частиною першою статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

В пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до частини 1 статті 463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, рішення суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року у справі за позовом

ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , яке набрало законної сили, в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь на території Республіки Білорусь не виконувалось, оскільки ОСОБА_1 проживає на території України, що підтверджується матеріалами клопотання та довідкою Олевської міської ради Житомирської області, відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначені статтею 468 ЦПК України, не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Згідно пункту 8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Встановивши, що в рішенні суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року, суму державного мита зазначено в іноземній валюті (368 рублів 37 копійок), суд дійшов висновку про необхідність визначення її в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (станом на 16.02.2021 року) з розрахунку 1 білоруський рубль = 10,7914 грн., що становить 3975,23 грн.

Керуючись ст.ст. 462-467 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задоволити.

Визнати та дозволити примусово виконати на території України рішення суду Лельчицького району Гомельської області Республіки Білорусь від 28 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в частині стягнення державного мита в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь з ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ Російської Федерації на користь інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Житковицькому району управління по роботі з платниками по Лельчицькому району державне мито в розмірі 368 рублів 37 копійок Національного банку Республіки Білорусь, що в перерахунку складає 3975 (три тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять ) гривень 23 коп.

На підставі даної ухвали видати виконавчий лист.

Адреса боржника: ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

Адреса стягувача: інспекція Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Житковицькому району управління по роботі з платниками по Лельчицькому району: 247841, Республіка Білорусь, Гомельська область, міське селище Лельчиці, вул. Радянська, буд. 96.

Стягувані кошти переказувати на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у Відкритому акціонерному товаристві «АСБ Беларусбанк», м. Мінськ, УНП 400555165, БИК АКВВВY2Х, код платежу 03002, отримувач Головне управління Міністерства фінансів Республіки Білорусь по Гомельській області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя : Л.В.Винар