Справа № 485/433/21
Провадження № 2-о/485/28/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Снігурівський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

встановив:

У квітні 2021 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, яку мотивував таким.

Він, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області. На теперішній час він не має реєстрації постійного місця проживання. Відбуває покарання в Державній установі "Снігурівська виправна колонія № 5".

Звернувшись до Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області за отриманням паспорту, рішенням начальника від 26 листопада 2020 року йому відмовлено в оформленні паспорта та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Так, станом на 24 серпня 1991 року він був малолітнім та не мав можливості зареєструвати місце постійного проживання, проте з 1984 року по 1985 рік проживав разом з матір`ю в с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, у 1985 році вони вибули до с. Шевченко Братського району Миколаївської області. З 1998 року він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в установах виконання покарань на території України.

З метою вирішення питання про громадянство України та отримання паспорту громадянина України, просить встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Заявник ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, заявлені вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення.

Від представника УДМС України в Миколаївській області Дяченко С.А. також надійшла заява, в якій вона просила справу слухати у її відсутність, у поклалася на розсуд суду.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, справи по встановленню особи № 6, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття та припинення громадянства України визначаються законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29 серпня 2020 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області за актовим записом № 7 від 08 травня 1984 року, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Новолександрівка Братського району Миколаївської області. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, без реєстрації місця проживання на території України, звернувся до Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області з заявою щодо встановлення особи, згідно з довідкою начальника відділу Пелеха М.І. від 26 листопада 2020 року проведеною перевіркою встановлено особу заявника, однак не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с. 9).

Рішенням начальника Снігурівського РВ УДМС України в Миколаївській області Пелеха М. від 26 листопада 2020 року (а.с. 10), ОСОБА_1 відмовлено в оформленні паспорту у формі ІD - картки на підставі п. 100 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України", за непідтвердження належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року, а після подати заяву про встановлення належності до громадянства України згідно з ст. 3 Закону України "Про громадянство України" (а.с.10).

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про громадянство України" (далі - Закон), громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до абз. 6 п.п. «в» п.10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215/2001 та відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (або одним із них) або законним представником, подає один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Указу Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", для встановлення належності до громадянства України особа, яка за станом на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них), така особа зобов`язана в обов`язковому порядку подати до органу ДМС серед іншого судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, підтвердження належності до громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання батьків заявника або його самого у неповнолітньому віці в України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 8), ОСОБА_1 станом на 24 серпня 1991 року було сім років, тобто місце проживання останнього встановлювалось відповідно до місця проживання та реєстрації батьків чи одного з них.

За даними Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області, батько заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Братського району Миколаївської області, який був зареєстрований в с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та знятий з реєстрації місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 ; матір заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка Молдови, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 30 березня 2003 року. За даними заяви про видачу паспорта (Форма 1) від 26 травня 1999 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була документована паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 22.02.1978 року уповноваженим органом республіки Молдова, за втрати якого їй 14 січня 2000 року Братським РВ УМВС України у Миколаївській області було оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою голови Новоолександрівської сільської ради Братського району Миколаївської області Окмінської О.В. № 288 від 11 серпня 2020 року, що підтверджено і записами погосподарської книги с.Новоолександрівка Братського району Миколаївської області за 1983-1985 роки (а.с.11), ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Новолександрівка Братського району Миколаївської області. Головою домогосподарства значиться ОСОБА_2 (батько заявника). 21 серпня 1985 року заявник вибув разом із матір`ю ОСОБА_3 до с. Шевченкове Братського району Миколаївської області.

Згідно з довідкою, виданою старостою Шевченківського старостинського округу Вовненко М. № 93 від 26 травня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними погосподарської книги за 1996-1990 роки том № 1, номер об`єкта погосподарського обліку 12, проживали в с. Шевченкове (а.с. 47).

Відповідно до довідок в.о. директора Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 2 Миколаївської обласної ради Ковтун А.В. від 23 жовтня 2020 року та 24 травня 2021 року (а.с. 14, 34), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчався у школі інтернаті з 20 вересня 1992 року (наказ про зарахування від 20 вересня 1992 року № 7) з діагнозом олігофренія в стадії дебільності, відрахований до Іллічівської СЗОШ І-ІІІ ст.Одеської області відповідно до наказу № 23 від 22 вересня 1998 року), знаходився на повному державному утриманні. Відповідно до запису в алфавітній книзі школи мав статус дитини сироти.

Згідно з довідками начальника Державної установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" Гавриленка О.С. (а.с. 6), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбуває покарання в Державній установи "Снігурівська виправна колонія (№5)" з 03 травня 2019 року за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 27 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді 5 років 9 місяців позбавлення волі. Початок строку: 09 червня 2017 року, кінець строку: 09 грудня 2022 року. До засудження проживав: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки, наданої головою Іванівської сільської ради Братського району Миколаївської області Дарієнко М.М. № 245 від 05 серпня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що встановлено з записів погосподарської книги сільської ради № 4 за 2016 - 2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 040231-1 (а.с. 13).

З письмових пояснень матері заявника - ОСОБА_3 від 22 червня 2021 року, підпис якої посвідчено старостою Шевченківського старостинського округу Братської селищної ради Миколаївської області, та які вона просить долучити до матеріалів справи, встановлено, що з 1985 року проживала разом з сином ОСОБА_1 в с. Шевченкове Братського району Миколаївської області протягом семи років, після виїхали до села на території Іванівської сільської ради. Зареєстрована була в с. Шевченкове, за втрати паспорту при отриманні нового зареєструвала місце проживання в с.Микільське. У два-три роки син ходив до дитячого садка в с. Шевченкове, у першому класі навчався у школі-інтернат, оскільки вона відбувала покарання з 1992 року.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що встановлення факту постійного проживання на території України має для заявника юридичне значення та необхідне йому для підтвердження належності до громадянства України, у суду наявні докази, яких достатньо на підтвердження факту його народження та проживання в неповнолітньому віці на території України разом з матір`ю станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 265, 315-319ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Новоолександрівка Братського району Миколаївської області, постійно проживав на території України станом на ІНФОРМАЦІЯ_8 у неповнолітньому віці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного тексту рішення 24.06.2021.