Справа № 167/320/21
Номер провадження 2-о/167/40/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту проживання на території України

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2021 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту проживання на території України.
В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Боровичі Маневицького району Волинської області де і проживав разом зі своїми батьками. Вказує, що 03 листопада 1984 року Маневицьким РОВД Волинської області заявнику був виданий паспорт серії НОМЕР_1 . 14 травня 1986 року призовною комісією при Луцькому міському військовому комісаріаті Волинської області був призваний до служби, а 27 травня 1988 року демобілізований. Відповідно до картки прописки № НОМЕР_2 від 21 травня 1990 року заявник проживав в АДРЕСА_1 та працював слюсарем на товаристві «Волиньжелезобетон». Зазначає, що з 16 березня 1994 року по 27 березня 1996 року працював у Луцькій СШ № 2 робочим по обслуговуванню з виконання обов`язків слюсаря-сантехніка. З 01 квітня 1996 року по 21 квітня 1997 року працював у ВАТ «Спектр». 15 квітня 1998 року Державною податковою адміністрацією у місті Луцьку Волинської області йому було присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_3 . З 09 лютого 1998 року по 30 липня 1999 року працював у Житлово-експлуатаційній конторі № 5 у м. Луцьку, з 02 серпня 1999 року по 01 березня 2001 року у Житлово-комунальному підприємстві № 5, з 09 липня 2001 року по 10 січня 2002 року на посаді охоронника на ТОВ «СБФ», з 06 червня 2002 року по 15 серпня 2002 року на МП «Сатурн». Вказує, що на даний час проживає в с. Крижівка Рожищенського району Волинської області і за період з 1968 року по 2021 рік за територію України не виїжджав. У зв`язку із втратою паспорта громадянина України, у квітні 2021 року заявник звернувся до Управління ДМС у Волинській області щодо його виготовлення. Однак у прийнятті документів йому було відмовлено, оскільки не встановлено належність заявника до громадянства України та не встановлено факту проживання на території України. Встановлення такого факту необхідно для оформлення належності його до громадянства України та для подальшої видачі паспорта громадянина України. Враховуючи наведене просить суд встановити факт постійного його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 21 травня 2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено на 10 червня 2021 року о 14 год. 00 хв.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 30 червня 2021 року до матеріалів справи приєднано письмові докази.
09 червня 2021 року на електронну адресу суду представником заінтересованої особи надіслані пояснення на заяву, в яких зазначає, що згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстрованим не значиться. Для оформлення органами міграційної служби належності до громадянства України, ОСОБА_1 необхідно рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, яке буде підставою для видачі йому паспорта громадянина України.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 10 червня 2021 року подав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутності.

Представник Управління Державної міграційної служби України у Волинській області в судове засідання не з`явився, 30 червня 2021 року подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи: у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 8 Конституції України кожному гарантовано право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Так, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Боровичі Маневицького району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29 травня 1968 року сільською радою с. Боровичі Маневицького району Волинської області.

З копії військового квитка заявника серії НОМЕР_5 встановлено, що 14 травня 1986 року заявник ОСОБА_1 призовною комісією при Луцькому міському військовому комісаріаті Волинської області був призваний на строкову військову службу, яку проходив з 10 червня 1986 року по 27 травня 1988 року у військовій частині НОМЕР_6 . Також в особливих відмітках зазначено паспорт заявника серії НОМЕР_1 .
З копії трудової книжки серії НОМЕР_7 встановлено, що заявник ОСОБА_1 працював: з 01 квітня 1996 року по 21 квітня 1997 року у ВАТ «Спектр», з 09 лютого 1998 року по 30 липня 1999 року - двірником у Житлово-експлуатаційній конторі № 5, з 02 серпня 1999 року по 01 березня 2001 року двірником у Житлово-комунальному підприємстві №5, з 09 липня 2001 року по 10 січня 2002 року на посаді охоронника у ТОВ «СБФ» та з 06 червня 2002 року по 15 серпня 2002 року сторожем у МП «Сатурн».
З листа № 0724-66/0724.1-21 від 15 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 звертався до Рожищенського районного відділу Державної міграційної служби України у Волинській області для отримання паспорта громадянина України, але оскільки не надано документів, що підтверджують факт постійною проживання та реєстрації ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України, прийнято рішення про відмову у видачі паспорта громадянина України. Звертають увагу, що для отримання паспорта необхідно звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України.
Водночас судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 з 2007 року проживає в АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою Рожищенською міською радою Луцького району Волинської області від 16 червня 2021 року № 272.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, паспорта громадянина України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону.

Листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень вказаної статті та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року (далі - Порядок) передбачено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Ураховуючи наведене, оскільки встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року необхідно йому для отримання паспорта громадянина України, в іншому порядку заявник не може довести вказаного факту, який знайшов підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд доходить висновку, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити та встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст. ст. 258, 263, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 30 червня 2021 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4 Волинська область.

Суддя І. Т. Гармай