ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5176/21 Справа № 211/142/21 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Кислиця І.В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Сарат Н.О. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 11 березня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", треті особи Акціонерне товариство "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ" та Акціонерне товариство "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" та ОСОБА_2 про часткове скасування арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №1/274-МК від 13.08.2008 p., що виникла станом на 30.06.2015 p., у розмірі 298 215 (двісті дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятнадцять) доларів США 27 центів, що відповідно до розпорядження НБУ про встановлення офіційних курсів гривні станом на 06.07.2015 р складає еквівалент 6267962 (шість мільйонів двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 50 коп.. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 червня 2016 року залишено без змін.

Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О від 25.09.2020 року відкрито виконавче провадження ВП №63050609. Крім того, на виконанні у Довгинцівському ВДВС перебували виконавчі листи за рішеннями Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2017 року у цивільній справі №211/65/16-ц та від 14.02.2019 року та у цивільній справі №211/5225/18 за позовами АТ КБ "ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

07.10.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.10.2020 року ВП №63050609, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу.

Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. про арешт коштів боржника від 07.10.2020 року ВП №63050609, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які оборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 450 518,3 грн; копії постанови направити на виконання до банківських, інших фінансових установ.

04.12.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. винесено аналогічну за змістом постанову про арешт коштів боржника ВП 63050609.

Відповідно до листа від 27.10.2020 року, Довгинцівським ВДВС надано відповідь за №92170 від 15.11.2020, якою повідомлено про відсутність законних підстав для зняття арешту з рахункового рахунку на який нараховується заробітна плата. Також, запропоновано сплатити борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, або звернутися до суду. Позивач не згоден з думкою державного виконавця та вважає, що його права порушено.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції в рішенні суду не наведено мотивованої оцінки аргументів, наведених позивачем, щодо наявності або відсутності підстав для задоволення позову.

07.10.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №63050609.Разом з цим, 07.10.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. 04.12.2020 державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. було винесено аналогічну за змістом постанову про арешт коштів боржника ВП №63050609.

Згідно довідки Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції позивач працює на посаді командира взводу №2 роти №1 батальйону №2 ІЛЛІ в м. Кривий Ріг УПП ДПП НП можливості заробляти гроші іншим шляхом, окрім отримуваного грошового забезпечення як поліцейського, у позивача відсутня. Так, для зарахування заробітної плати та інших соціальних виплат від Департаменту патрульної поліції ним було відкрито рахунок у філії Дніпропетровського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК».

На виконання постанови про арешт коштів боржника за ВП № 63050609 від 07.10.2020 р. АТ «Ощадбанк» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у боржника- ОСОБА_1 (рахунок використовується в т. ч. для зарахування заробітної плати). Після арешту грошових коштів заробітної плати за жовтень місяць, які надійшли на вказаний рахунок до АТ «ОЩАДБАНК», позивачем відкрито рахунок у АТ «ПУМБ». Однак грошові кошти, отримані від роботодавця на даний момент заблоковані, користуватися вказаним рахунком позивач не має змоги

В зв`язку з вказаним, з жовтня 2020 року позивач не може отримувати належне грошове забезпечення, яке є єдиним джерелом його існування, а також не має можливості утримувати двох неповнолітніх доньок - та оплачувати комунальні платежі тощо.

Таким чином, спірні постанови від 07.10.2020 та 04.12.2020 про арешт коштів боржника ВП №63050609 призводять до обмеження конституційних прав та порушення принципу справедливості, добросовісності та розумності, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. З ЦК України.

Відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладається арешт на грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах. Враховуючи, що у заяві про відкриття виконавчого провадження від 16.09.2020 представник стягувача не зазначав конкретні розрахункові рахунки боржника на яке він просить накласти арешт, державний виконавець не мав правових підстав для винесення спірних постанов від 07.10.2020 та 04.12.2020. оскільки ці постанови в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження» винесені до виявлення конкретних розрахункових рахунків боржника у банках чи інших фінансових установах, а також з`ясування їх призначення, тобто є передчасними.

При цьому, накладення спірними постановами від 07.10.2020 та 04.12.2020 арешту на грошові кошти на невизначеній кількості рахунків, а також коштах на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанов, є незаконним та таким, що вчинений із перевищенням законодавчо дозволеної міри стягнення.

Посилання ж на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19 взагалі є неприпустимим, так як в даній справі предметом спору були правовідносини, що виникли в господарському судочинстві стосовно арешту рахунку юридичної особи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задоволнити, представника АТ КБ «ПриватБанк» - Бродька А.І. який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №1/274-МК від 13.08.2008 p., що виникла станом на 30.06.2015 p., у розмірі 298 215 (двісті дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятнадцять) доларів США 27 центів, що відповідно до розпорядження НБУ про встановлення офіційних курсів гривні станом на 06.07.2015 р складає еквівалент 6267962 (шість мільйонів двісті шістдесят сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн. 50 коп.

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіною Ю.О. від 25.09.2020 року відкрито виконавче провадження ВП№ 63050609 з виконання виконавчого листа № 211/4347/15-ц виданого Довгинцівським районним судом 21.06.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 5 863 772, 09 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №KRT0GL00150626 від 29.12.2006 p., що виникла станом на 24.12.2015 p., у розмірі 32 216, 60 долларів США(а.с.24-26)

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 лютого 2019 року задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № KRT0GL00150626 від 29.12.2006 p., що виникла станом на 05.10.2018 p., у розмірі 20 269, 53, 60 долларів США, що за курсом НБУ від 05.10.2018 року становиь 571 095 грн. 12 коп.(а.с.27-31)

Державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Любкіною Ю.О. 07.10.2020 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 58896216, № 63050609 у зведене виконавче провадження № 63251088 (а.с. 32)

На виконанні у Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), перебуває зведене виконавче провадження № 63251088, до складу якого входять 3 виконавчих документа на загальну суму боргу 6 456 456,90 грн., а саме:

-АСВП № 58896216, виконавчий лист № 211/5225/18 від 14.02.2019, виданий Довгинцівським судом міста Кривого рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк боргу в розмірі 579 661,55 грн.

-АСВП № 58977349, судовий наказ № 211/5156/18 від 05.11.2018, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЖБК "Веселка-1" боргу в розмір 13 023,26 грн.

-АСВП № 63050609, виконавчий лист № 211/4347/15-ц від 21.06.2016, виданий Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ Приватбанк боргу в розмірі 5 863 772,09 грн.

Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.10.2020 року ВП №63050609, при примусовому виконанні виконавчого листа № 211/4347/15-ц від 21.06.2016 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , здійснено відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувана у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу(а.с. 35)

Постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. про арешт коштів боржника від 07.10.2020 року ВП №63050609, при примусовому виконанні виконавчого листа № 211/4347/15-ц від 21.06.2016 року, та виконавчого листа № 211/5225/18 від 14.02.2019 року, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 6 450 518,3 грн; копії постанови направити на виконання до банківських, інших фінансових установ (а.с. 36).

04.12.2020 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС Любкіною Ю.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 211/4347/15-ц від 21.06.2016 року, та виконавчого листа № 211/5225/18 від 14.02.2019 року, винесено аналогічну за змістом постанову про арешт коштів боржника ВП 63050609(а.с. 37)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того, що рахунок для отримання заробітної плати не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Крім того, позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначений в статті 48 Закону № 1404-VIII, так звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому стаття 48 Закону № 1404-VIII встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Статтею 56 Закону № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження коштів на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Як вбачається з матеріалів справи постановами державного виконавця Любкіною Ю.О. від 07 жовтня 2020 року та 04.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті в банківських установах на ім`я ОСОБА_1 . При цьому, державний виконавець визначила банківським установам порядок виконання зазначеної постанови, із застереженням щодо неможливості накладення арешту на рахунки та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Здійснюючи виконання постанови державного виконавця та виконуючи покладений на нього обов`язок щодо визначення статусу рахунка № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та рахунку № НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» банківські установи вважали за можливе накласти арешт на грошові кошти, розміщені на ньому.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 756/1927/16-ц (провадження № 61-10611св20).

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про помилкове посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20), оскільки вони стосуються питання правомірності накладення приватним виконавцем арешту на рахунки юридичної особи роботодавця - боржника, з яких здійснюєтьсявиплата заробітної плати працівникам. В той чай як у розглядуваній справі підлягають оцінці дії державного виконавця щодо звернення стягнення на кошти, розміщені на рахунку фізичної особи -боржника, за відсутності доказів належності його до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на вищевикладене, установивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18) та підтверджується змістом статей 447, 451 ЦПК України, частини першої статті 59, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній на час вирішення спору судами першої й апеляційної інстанцій.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів. Зокрема, пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів судом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, закон визначає ефективний та належний спосіб захисту порушеного права та інтересу особи - боржника внаслідок наявності обтяжень, накладених державним виконавцем на його майно в межах виконавчого провадження - оскарження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, обтяження накладено державним виконавцем в межах виконавчого провадження, відповідно до якого ОСОБА_1 є боржником.

Таким чином, позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами, а приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимогст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 379, ст.ст. 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови вкладено 29 червня 2021року.

Головуючий:

Судді: