РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринськийміськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря судових засідань Мухи Р.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначеннячастки померлого в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2020 позивач звернулась до суду з даним позовом в якому просила визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/4 (одну чверть).

Стислий виклад позицій позивача.

Підставами звернення до суду з позовом стало те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно квартира АДРЕСА_1 , яка відповідно до свідоцтва про право власності належить позивачу та відповідачам. Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні. У встановлений законом термін позивач звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно у зв`язку з неможливістю визначення частки спадкодавця у спільному майні, при цьому у одного із співвласників відповідача ОСОБА_3 неможливо з`ясувати позицію щодо визначення частки померлої, оскільки він за місцем проживання відсутній і місце його перебування невідоме.

Позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_3 являється її колишнім чоловіком, з яким вона наразі не підтримує жодних стосунків, а шлюб між ними 28.04.2020 рішенням суду було розірвано.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подану позовну заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених в позові.

Відзив на позовну заву від відповідачів не надходив.

Процесуальні дії, заяви та клопотання.

05.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження, справа призначена до підготовчого засідання на 08.12.2020.

08.12.2020 справа була знята з розгляду у зв`язку з відпусткою судді, 05.02.2021 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, 29.03.2021, 19.04.2021 та 17.05.2021 підготовче засідання відкладалось для належного повідомлення сторін у справі. 17.05.2021 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 23.06.2021.

23.06.2021 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. В наданій заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в порядку статті 128 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд на підставі ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розглянув справу у відсутність відповідачів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про право власності від 03.08.1993 року №960 ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної власності належить квартира в АДРЕСА_2 (а.с.7).

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , замовником технічного паспорта ОСОБА_1 , загальна площа квартири становить 50,6 кв. м (а.с.8-11).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі/інформаційної довідки зі Спадковому реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину)/заповіти спадкові договори, зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , заповіт чинний (а.с.12-14).

Постановою державного нотаріуса Жмеринської міської державної нотаріальної контори Вінницької області від 21.10.2020 №452/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з неможливістю визначення складу спадкового майна, а саме на яку частку спадкового майна необхідно видавати свідоцтво на спадщину (а.с.15).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 28.04.2020 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.16).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Мотиви суду. Норми права застосовані судом.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5).

Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них в праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Обставини, які вказують на необхідність відходу від принципу рівності часток при визначенні їх розміру, судом не встановлені.

Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них та відсутністю одного із відповідачів за місцем проживання.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що у зв`язку з тим, що позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, з урахуванням визнання позову одним з відповідачів, іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати слід залишити за позивачем як вона того просила.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3-13, 76-83, 89, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/4 (одну чверть).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_3 , НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП).

Суддя: А.М. Заярний

Дата складання повного судового рішення 30.06.2021