ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Херсон

Справа №653/3951/19

Провадження №22ц/819/1167/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Базіль Л.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Делалової О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонської області про знесення самочинно побудованого об`єкту будівництва,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Саплєву О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонської області про знесення самочинно побудованого об`єкту будівництва.

Позов мотивований тим, що внаслідок позапланової перевірки органом архітектурно-будівельного контролю в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонської області, встановлено виконання ОСОБА_2 будівельних робіт з будівництва господарської будівлі по АДРЕСА_1 без права на їх виконання, чим порушено ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами перевірки 29 січня 2019 року були складені акт №7 про виявлені порушення, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з вимогою привести об`єкт будівництва у відповідність до зазначених вимог та протокол про адміністративне правопорушення відносно відповідача за ч. 4 ст. 96 КУпАП.

Постановою головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Жуковець С.В. відповідач ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн.

11 червня 2019 року відносно відповідача були складені акт, припис та протокол про адміністративне правопорушення внаслідок невиконання попереднього припису від 29 січня 2019 року та постановою від 21 червня 2019 року ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.

09 серпня 2019 року відносно відповідача був складений акт щодо невиконання припису від 11 червня 2019 року.

Позивач вказала, що відповідач ігнорує приписи Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонської області щодо приведення об`єкта будівництва (господарської будівлі) у відповідність до містобудівного законодавства, або у первинний стан шляхом демонтажу (знесення), оформлення дозвільних документів на проведення будівельних робіт, у зв`язку із чим, ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ОСОБА_2 у відповідності до ст.34, 38, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» привести об`єкт будівництва (господарську будівлю) за адресою АДРЕСА_1 у первинний стан шляхом його знесення.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довела про порушення її прав самочинно збудованою відповідачем будівлею. Суд вказав, що ОСОБА_1 не надано правовстановлюючих документів, які б свідчили, що вона є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; яке відношення її домоволодіння має до самочинної забудови та земельної ділянки відповідача та яким чином воно порушує права саме позивача. Позовна заява та додані до неї документи містять лише посилання на факт здійснення ОСОБА_2 самочинного будівництва будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що суд не встановив фактичні обставини у справі та не врахував, що відповідач ОСОБА_3 на належній останній земельній ділянці самочинно здійснила будівництво двоповерхової будівлі напроти належної позивачу двоповерхової господарської споруди на близькій відстані, близько 2 м, що є порушенням ДБН та прав й інтересів позивача.

Вказала, що суд в порушення ст.178 ЦПК України прийняв від відповідача та долучив до матеріалів справи відзив на позов, поданий ОСОБА_3 у день ухвалення рішення, та не надав позивачу строк для подання відповіді на цей відзив. Суд не надав їй часу для долучення додаткових доказів по справі та не викликав її в судове засідання для надання особистих пояснень, якщо у суду виникли питання по суті справи; належним чином не провів підготовче засідання, тощо.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Наливайко С.П. просила апеляційну скаргу задовольнити з підстав, викладених у скарзі. Пояснила, що сторони є суміжними землевласниками. Відповідач ОСОБА_3 впритул до паркану, який поділяє земельні ділянки та узаконеної будівлі позивача самочинно, без дозвільних документів, збудувала будівлю, яка порушує права позивачки, оскільки не дотриманий протипожежний розрив між спорудами, відсутність сонячного світла та ймовірність високої вологості місцевості призведе до руйнації її будівлі.

Також вказала, що суд першої інстанції в порушення вимог процесуального законодавства розглянув справу в порядку спрощеного провадження, без проведення підготовчого засідання.

Відповідач ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Пояснила, що здійснює будівництво на належній саме їй земельній ділянці та права позивача цим будівництвом не порушуються. Нею здійснюється комплекс заходів спрямованих на отримання в архітектурно-будівельній інспекції дозвільних документів на будівництво.

Представник Управління державної архітектурно-будівельної інспекції Херсонської області в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений згідно положень ст.128 ч.6 ЦПК України, про що свідчить довідка про доставку судової повістки про виклик на офіційну електрону адресу Управління.

У письмових поясненнях від 09 червня 2021 року Управління зазначило, що їх представником був виявлений факт здійснення ОСОБА_3 будівництва споруди без дозвільних документів, з приводу чого відносно відповідача виносилися приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та остання притягувалася до адміністративної відповідальності за ст.188-42 ч.1 КУпАП.

Заслухавши доповідача, сторони та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції, на підставі наданих позивачем ОСОБА_1 доказів, встановлено що відповідач ОСОБА_2 здійснювала будівництво споруди на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності передбачених законом документів на право забудови.

Ці обставини підтверджені документами Управління державної архітектурно- будівельної інспекції у Херсонській області, а саме: актом перевірки від 29 січня 2019року щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; приписом про усунення порушення від 29 січня 2019року; протоколом про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 96 КУпАП від 29 січня 2019року, складеного відносно ОСОБА_3 ; постановою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 96 КУпАП від 07 лютого 2019року у вигляді штрафу в розмірі 4250,00грн.; актом перевірки від 11 червня 2019року щодо виконання припису від 29 січня 2019року; приписом Управління від 11 червня 2019року про приведення об`єкту у відповідність до вимог будівельного законодавства або у первинний стан шляхом демонтажу; протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 188-42 КУпАП від 11 червня 2019року; постановою від 21 червня 2019року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 грн.; актом перевірки від 09 серпня 2019року щодо виконання вимог припису від 11 червня 2019року (а.с. 10-48).

Проаналізувавши докази у справі та положення частини першої статті 376 ЦК України, за яким об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил, місцевий суд дійшов висновку про те, що відповідач на належній їй земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 здійснила самочинне будівництво споруди без дозвільних документів.

Згідно положень частини четвертої ст.376 ЦК України якщо самочинне будівництво порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частини сьомої наведеної норми права у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.386 ч.1, 391 ЦК України).

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами у справах про знесення об`єктів самочинного будівництва можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Аналіз наданих суду доказів свідчить, що позивач не довела належними та достатніми доказами порушення її прав відповідачем збудованою будівлею без дозвільних документів на належній останній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Надані ОСОБА_1 до апеляційної скарги копії виданих їй Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; топографічна зйомка та фото світлини також не підтверджують обставин щодо порушення її прав зі сторони відповідача самочинним будівництвом, у тому числі, порушення санітарних та протипожежних норм; затемнення належної їй будівлі, а отже ці обставини є недоведеними й на час розгляду апеляційної скарги.

Щодо порядку розгляду справи

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою суду від 13 листопада 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. В цій ухвалі суд згідно вимог ст.187 ч.2 п.8 ЦПК України встановив 15-дений строк для подання відзиву на позов, проте такий відзив у визначений строк відповідачем не був поданий.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08 жовтня 2020 року був змінений склад суд в порядку ст.33 ЦПК України та ухвалою від 19 листопада 2020 року у справі призначене підготовче судове засідання на 01 лютого 2021 року, в яке позивач та її адвокат Саплєва О.В. не з`явилися, надавши письмове клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі позивача та її представника (а.с.92).

З огляду на викладене колегія суддів критично оцінює посилання адвоката Малафій Н.О. про те, що суд провів розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення підготовчого судового засідання.

19 березня 2021 року на електрону пошту та до канцелярії суду ОСОБА_2 поданий документ, який містить заголовок «відзив на позов», але за часом його подання та з огляду на стадію розгляду справи не є відзивом у розумінні ст.178 ЦПК України. Згідно технічного запису судового засідання від 19 березня 2021 року, в якому були присутні адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_4 та відповідач, пояснення ОСОБА_2 фактично зводилися до обставин, які вона виклала у наведеному документі. Представник позивача, як вже зазначалося, була присутня в судовому засіданні та обізнана щодо аргументів відповідача, клопотань та заяв з цього питання не заявила, доказів на спростування заперечень відповідача не надала.

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Зазначення в оскаржуваному рішенні суду про подання відповідачем відзиву не вплинуло на правильність постановленого у справі судового рішення, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько