Справа № 458/484/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження обмежувального припису,

з участю заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Ловінської С.С. (в режимі відеоконференції), заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника адвоката Миньо М.М.

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про продовження на шість місяців строку дії обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , який видано на підставі рішення Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що рішенням Турківського районного суду Львівської області відносно її чоловіка ОСОБА_2 застосовано обмежувальний припис, зокрема: йому заборонено протягом двох місяців перебувати за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближчу 100 м - до місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; до місця проживання матері ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 ; до місця тимчасового проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 ; інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , як постраждалою особою; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми. Стверджує, що її чоловік вимог обмежувального припису не дотримувався, постійно ображає, переслідує її, що стало підставою для відкриття кримінального провадження за ст. 390-1 КК України. На даний час ОСОБА_2 продовжує створювати конфліктні ситуації та психологічно впливати на неї у вкрай негативній формі, а також повністю ухиляється від утримання дітей, а тому просить продовжити дію обмежувального припису щодо ОСОБА_2 на строк шість місяців.

Під час розгляду заявник ОСОБА_2 та її представник - адвокат Ловінська С.С. у підтримання заяви посилалися на викладені у ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник - адвокат Миньо М.М. заперечили щодо задоволення вказаної заяви з підстав, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не порушував вимог зазначеного припису, а всі обставини, які виклала в своїй заяві ОСОБА_1 є вигаданими та неправдоподібними.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що 15.05.2021 знаходився на лікуванні у ДЗ Українська Алергологічна лікарня смт. Солотвино Закарпатської області, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 496/21, в якій зазначено, що з 03.05.2021 по 23.05.2021 він перебував на лікуванні у вказаному закладі. Перед від`їздом на лікування, ключі від будинку залишив своїй матері, яка згодом повідомила, що з будинку зникли ряд меблів та побутова техніка, і тому вона самостійно змінила замки на вхідних дверях. Після закінчення строку дії припису він, ОСОБА_5 , повернувся проживати у вказаний житловий будинок та виявив, що двері у спальну кімнату є зламаними і з будинку дійсно зникли меблі та багато інших речей домашнього вжитку. За даним фактом він звернувся у поліцію, однак у відкритті кримінального провадження було відмовлено, так як даний факт відноситься до цивільно-правових відносин. Щодо звернення до Служби у справах дітей, то він не переслідував мету розшукати дружину з дітьми, оскільки їх адреси й так йому були відомі та зазначені в ухвалі суду про застосування обмежувального припису, лише хотів з`ясувати умови проживання своїх дітей. Дійсно телефонував дружині, після спливу строку дії обмежувального припису, але лише для того, щоб повідомити, що сина ОСОБА_6 чекає на прийом стоматолог. Відеонагляд та систему автоматичного відкривання дверей встановив до видачі обмежувального припису. Протягом дії припису не перебував ні за адресою АДРЕСА_1 , ні в с. Радич, ні в м. Трускавець. На його думку, подання цієї заяви зумовлене намаганнями його дружини ОСОБА_1 позбавити його права на житло.

Вислухавши думку учасників справи, показання свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Згідно рішення Турківського районного суду Львівської області від 14 квітня 2021 року у справі № 458/287/21 видано обмежувальний припис на строк два місяці щодо ОСОБА_2 , якому заборонено: перебувати за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань ближчу 100 м - до місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; до місця проживання матері ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 ; до місця тимчасового проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 ; інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , як постраждалою особою; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати її та дітей та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та дітьми.

Із наведеного вбачається, що ухилення ОСОБА_2 від утримання дітей не є порушенням обмежувального припису.

Так, допитана в судовому засідання як свідок ОСОБА_1 показала, що 14 квітня 2021 року рішенням Турківського районного суду Львівської області відносно її чоловіка ОСОБА_2 застосовано обмежувальний припис, згідно якого йому заборонено протягом двох місяців, зокрема перебувати за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вона, ОСОБА_5 , продовжувала проживати у м. Трускавець і 5 травня 2021 року приїхала зі своїм старшим сином у м. Турка, до свого будинку, щоб забрати дитячі речі. Двері в будинок відкрила своїм ключем. У будинку нікого не було і ніхто їй не перешкоджав проживати за місцем реєстрації, але вона повернулась у м. Трускавець, так як син продовжував навчатися в школі.

Крім того, свідок ОСОБА_1 показала, що 15.05.2021 року о 06 год. 20 хв. разом з тіткою, ОСОБА_7 , приїхала до вказаного будинку, але не змогла відчинити вхідну хвіртку та ворота паркана, оскільки не підходили ключі. По периметру всього будинку було встановлено відеонагляд, сигналізацію та систему автоматичного відкривання воріт, яких до цього часу там не було. Вона змушена була перелізти через паркан, щоб потрапити на подвір`я будинку. ОСОБА_2 перебував на балконі другого поверху будинку, обзивав її нецензурними словами, а його матір ОСОБА_8 , яка прийшла в той час на подвір`я будинку, накинулась на неї з великою палицею в руках, стала погрожувати їй вбивством. Також ОСОБА_2 розшукував її через службу у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області. У зв`язку з вищевикладеним за її заявою та на підставі ухвали слідчого судді внесено відомості до ЄРДР за ст. 390-1 КК України і на даний час триває досудове розслідування. 15-16 червня 2021 року неодноразово телефонував їй та старшому сину ОСОБА_6 , однак вони йому не відповідали.

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_1 є її племінницею та на прохання останньої 15.05.2021 року о 06 год. 20 хв. разом з нею приїхала АДРЕСА_1 , але вони не змогли потрапити на подвір`я, оскільки не підходили ключі. Після цього ОСОБА_1 перелізла через паркан, а в цей час ОСОБА_2 перебував на балконі другого поверху будинку, обзивав її нецензурними словами, а його матір ОСОБА_8 , яка прийшла в той час на подвір`я будинку, накинулась на неї з палицею в руках, стала погрожувати їй вбивством, а ОСОБА_2 в той момент керував її діями з балкону. За подіями, які відбувались на подвір`ї, спостерігала за металевим парканом, висотою приблизно 120см. ОСОБА_1 викликала поліцію, але до їх приїзду ОСОБА_2 та його мати сховались всередину будинку і поліція їх не бачила.

Однак, суд не бере до уваги її показання, оскільки ОСОБА_7 є тіткою ОСОБА_1 та зацікавленою особою в розгляді справи.

Крім того, суд звертає увагу, що свідок ОСОБА_7 фізично не могла спостерігати через паркан за подіями, які відбувались на подвір`ї житлового будинку ОСОБА_1 зранку 15.06.2021, оскільки під час судового розгляду встановлено, що висота фундаменту паркана становить 30 см, місцями 35 см, а висота конструкції металопрофілю паркану становить 180 см.

Докази, подані заявником, а саме ухвала слідчого судді Турківського районного суду Львівської області від 09.06.2021 у справі № 458/417/21, копія протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 від 01.06.2021 та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілої ОСОБА_1 не свідчать про те, що ОСОБА_2 порушив обмежувальний припис.

Внесення відомостей в ЄРДР не є безумовною підставою для продовження обмежувального припису.

Адже, згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З копії листа № 78 від 30.04.2021 начальника Служби у справах дітей Турківської міської ради Самбірського району Львівської області Стебівки І.І. слідує, що ОСОБА_2 звертався у вказану службу для обстеження житлово-побутових умов його дружини ОСОБА_1 та дітей, а також чи залучений син ОСОБА_6 до навчання, що не свідчить про те, що він розшукував дітей та дружину.

З долученої до справи виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 496/21 встановлено, що ОСОБА_1 з 03.05.2021 по 23.05.2021 знаходився на лікуванні у ДЗ Українська Алергологічна лікарня смт. Солотвино Закарпатської області, що доводить той факт, що ОСОБА_2 не міг перебувати 15.05.2021 у АДРЕСА_1 .

Статтею 350-7 ЦПК України передбачена можливість продовження обмежувального припису за заявою особи, визначеною статтею 350-2 ЦПК України, судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як зазначила сама заявник під час судового розгляду, подання заяви про продовження строку обмежувального припису зумовлене її прагненням убезпечити на майбутнє себе та своїх дітей від повторних неправомірних діянь ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що після винесення обмежувального припису з 14.04.2021 ОСОБА_1 мала можливість проживати з дітьми у АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 не чинив їй жодних перешкод в цьому. Однак, вона продовжувала проживати у своєї сестри в АДРЕСА_4 з 19 березня 2021 року.

Також заявником не надано суду жодних доказів того, що ОСОБА_2 наближався до місця проживання її матері у с. Радич, до її місця тимчасового проживання у м. Трускавець, та інших місць частого відвідування нею, як постраждалою особою, а також, щоб дзвонив та погрожував фізичною розправою.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час судового розгляду порушення ОСОБА_2 вимог обмежувального припису, встановленого рішенням Турківського районного суду Львівської області від 14.04.2021, не знайшло свого підтвердження, та відсутні достатні підстави припускати настання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, визначених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оскільки ні заявником, ні її представником доказів домашнього насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» після 14.06.2021 зі сторони ОСОБА_2 суду не надано.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог закону, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо продовження обмежувального припису ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 293, 350-7 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник заявника: адвокат Ловінська Світлана Степанівна, адреса: АДРЕСА_6 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник заінтересованої особи: адвокат Миньо Микола Миколайович, адреса робочого місця: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено та підписано 30 червня 2021 року.

Суддя З.М. Коліщук