Справа № 182/6352/20
Провадження № 2/0182/603/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.06.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.11.2020 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою відповідача ОСОБА_2 .

На даний час вона є повнолітньою та продовжує навчання на другому курсі Державного Закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на ІІ медичному факультеті, денне відділення бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 року. Повний термін навчання складає шість років, орієнтовний термін закінчення академії 30 червня 2025 року. Вона не має можливості працювати, у зв`язку з цим, вона потребує матеріальної допомоги від батька.

Зазначає, що стипендії та матеріальної допомоги матері не вистачає їй на задоволення всіх необхідних потреб, зокрема придбання одягу, продуктів харчування, канцелярії, учбової літератури, квитків на проїзд, ліків тощо.

Відповідач у добровільному порядку такої допомоги їй не надає.

Також вказує, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 28.01.2020 року її позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 , на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 11.11.2019 року на період її навчання у Державному Закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», до 30.01.2020 року, але не більше ніж до досягнення нею віку двадцяти трьох років. При цьому стягнуто аліменти лише за вказаний період з причини, що інші докази щодо повного терміну навчання судом оцінено критично.

Вказане заочне рішення суду нею було отримано лише у серпні 2020 року.

На даний час у неї виникла потреба у зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів за минулий час, а саме з 01.02.2020 року до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років.

Для надання більш точної інформації щодо неї та терміну її навчання, було зроблено до вищого навчального закладу адвокатський запит, проте була надана відповідь неповна.

Враховуючи вказане, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення нею віку 23 років. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у зв`язку з навчанням у розмірі ј частини за минулий час, а саме у період з 01.02.2020 року до моменту звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою про відкриття провадження від 25.02.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 25.02.2021 року з копією позовної заяви та додатками до неї була направлена у встановленому порядку за зареєстрованим місцем проживанням відповідача (а.с. 31).

Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі 24.03.2021 року (а.с.34). Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався правом на відзив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 191,199-200 СК України підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є батьком повнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7).

На даний час ОСОБА_1 досягла повноліття та навчається на другому курсі Державного Закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» на ІІ медичному факультеті, денне відділення бюджетної форми навчання з 01.09.2019 року.

Згідно повідомлення деканату ІІ медичного факультету Державного Закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» за підписом ОСОБА_3 , наданого у відповідь на адвокатський запит з супровідним листом за № 3245/13 від 21.10.2020 року (а.с. 8-9), ОСОБА_1 навчається у данному навчальному закладі, на наступний час є студенткою другого курсу, повний термін навчання складає шість років. Навчальний заклад зазначив, що може повідомити лише орієнтовний термін закінчення академії 30 червня 2025 року.

У зв`язку з навчанням ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги батька.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Суд вважає, що позивачем надано суду достатньо належних доказів, які підтверджують факт її навчання у Державного Закладу «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» та те, що вона потребує матеріальної допомоги від батька.

При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов, жодних доказів проти заявлених вимог та стосовно свого матеріального стану не надав.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягненя аліментів на час навчання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом з цим статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, доньку які продовжують навчання, покладено на обох батьків.

Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3?) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3?) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує, що незважаючи на адвокатський запит, який було зроблено в рамках цивільної справи № 182/7825/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, якою було позовні вимоги задоволено частково та стягнуто аліменти у період з 11.11.2019 року по 30.01.2020 року та який було зроблено під час розгляду цієї справи, навчальний заклад наполегливо надає інформацію лише про орієнтовний термін закінчення академії 30.06.2025 року.

При цьому суд вважає за можливе покласти в основу рішення вказані відомості та рахувати термін закінчення ОСОБА_1 академії 30.06.2025 року, зазначивши, що в іншому випадку відповідач наділений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 199 СК України звернутися до суду з відповідною вимогою про припинення стягнення аліментів.

При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки тобто до 30.06.2025 року, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, то суд вказує, що згідно ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Доказів того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача за період з 01.02.2020 року до 06.11.2020 року, а відповідач ухилявся від такої сплати аліментів, позивачем не надано, тому суд приходить до висновку про початок стягнення аліментів від дня пред`явлення позову, тобто з 06.11.2020 року.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, друга та п`ята статті 263 ЦПК України).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць.

В силу ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 182,191,199-200 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2020 року на період її навчання у Державному Закладі «Дніпропетровська медична академія МОЗ України», до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 віку двадцяти трьох років.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

В іншому відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева