Справа №403/188/21 провадження № 2/403/124/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 червня 2021 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» (далі - ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№37)» про: 1) визнання протиправним і скасування наказу №29 о/з від 14.05.2021 року про звільнення позивача з посади інспектора з кадрів групи по роботі з персоналом ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№37)»; 2) поновлення позивача на посаді інспектора з кадрів групи по роботі з персоналом ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№37)»; 3) стягнення з ДП «Сільськогосподарське підприємство ДКВС України (№37)» заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана ОСОБА_1 позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч.3 ст.175 ЦПК України, а саме, позовна заява не містить:

1) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України);

2) зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);

3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких було додано до заяви (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України);

4) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України);

5) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків позовної заяви, позивачу по справі необхідно надати суду належним чином оформлену позовну заяву, зазначивши в ній:

1) ціну позову відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України, виходячи з того, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, а також обгрунтований розрахунок суми заробітної плати, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу, виходячи із того, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, із якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи, згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, який застосовується у випадках вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду (підпункт «з» пункту 1 вказаного Порядку);

2) зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги в частині належного виконання нею трудових обов`язків, не притягнення її до дисциплінарної відповідальності, не виконання нею виховних функцій, а також розміру її середньомісячної заробітної плати за останні два місяці, які передували звільненню, з огляду на позовну вимогу про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (зокрема, відсутність відповідних записів у трудовій книжці, наявність наказів про преміювання чи інші заходи заохочення, перелік службових обов`язків, визначених у відповідній посадовій інструкції інспектора з кадрів, відомості про заробітну плату тощо);

3) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), з урахуванням того, що позивачем не було додано до позовної заяви копії її трудової книжки з відповідними записами про прийняття на роботу та звільнення з роботи, довідки про середньомісячну зарплату та копії посадової інструкції з переліком виконуваних нею службових обов`язків на посаді інспектора з кадрів та одночасно не зазначено про причини неможливості надання таких доказів; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких було додано до заяви (зокрема, оспорюваного наказу про звільнення);

4) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, з урахуванням заявленої нею позовної вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу;

5) підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до вимог ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язана додати до позовної заяви докази (копії відповідних доказів), що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, зокрема докази на підтвердження належного виконання нею трудових обов`язків та не притягнення її до дисциплінарної відповідальності, не виконання виховних функцій згідно покладених на неї посадових обов`язків, розміру середньомісячної зарплати (копії: трудової книжки, наказів про преміювання чи інші види заохочення, посадової інструкції, довідки про заробітну плату за останні два календарні місяці, що передували її звільненню 14.05.2021 року тощо);

Роз`яснити позивачу, що у разі неможливості надання нею таких доказів самостійно, вона має право додати до позовної заяви клопотання про витребування доказів, зміст якого має відповідати вимогам ч.2 ст.84 ЦПК України.

Згідно положень ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддею встановлено, що в позовній заяві позивачем ОСОБА_1 зазначено про звільнення її від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 , крім позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, заявлена також і вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі №6-1121цс16 зроблено висновок, що починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №369/10046/18, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника та не входить до структури заробітної плати.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, а також про поновлення на роботі.

Разом з тим, пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимогу позивача про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а тому позивачу необхідно за вказану вимогу майнового характеру сплатити судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01.11.2011 року.

Згідно положень ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року був визначений у розмірі 2270 грн. 00 коп..

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем на користь держави за подання до суду позовної вимоги майнового характеру (стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу), становить 908 грн. 00 коп. (0,4 х 2270 грн. 00 коп.).

Таким чином, для виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України позивачу необхідно надати до суду оригінал квитанції (іншого платіжного документа) на підтвердження сплати нею судового збору у встановленому законом розмірі за одну позовну вимогу майнового характеру в сумі 908 грн. 00 коп. за наступними реквізитами:

отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг.с-ще Устин/22030101;

код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230;

банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок: UA0011555;

(судовий збір (Державна судова адміністрація України);

призначення платежу: *;101; __ (реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___ (ПІБ позивача), Устинівський районний суд Кіровоградської області;

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначені недоліки позовної заяви та спосіб їх усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків позовної заяви позивачу ОСОБА_1 необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ст.123, ч.3 ст.124, ч.1 ст.185 ЦПК України ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з дотриманням визначеного законом процесуального строку.

Керуючись ст.ст.95, 175, 176, 177, 185, 258, 260, 261, 353 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№37)» про визнання протиправним і скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Роз`яснити позивачу, що у разі виконання нею вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, позовна заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі неможливості виконання нею вимог даної ухвали у встановлений судом строк, зумовленої обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, суд за її заявою продовжує процесуальний строк для вчинення відповідної процесуальної дії.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя С.Ю.Атаманова