Справа № 569/300/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів розмірі 24 097 грн. 16 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року по листопад 2020 року. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 50 % прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач ухиляється від належного виконання рішення суду, з січня 2020 року по січень 2021 року аліменти в повному обсязі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на січень 2021 року становить 24 097 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 191791 від 15 грудня 2020 року здійсненого державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Луговою Л. Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2020 року по січень 2021 року становить 24 097 грн. 16 коп.

11 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що вимоги позивача не підлягають до задоволення. Вказує, що як батько дітей, є інвалідом II групи внаслідок онко хвороби та отримує пенсію в розмірі 1 712 грн., яка є нижчою прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. З 2019 року він не має постійного доходу, так як став інвалідом II групи. Станом на сьогоднішній день проживає у батьків, оскільки у квартиру, яка є спільною сумісною власністю позивач допускає лише з викликами поліції. Не дивлячись на життєві обставини він по мірі можливості доглядає за дітьми та за допомогою своїх батьків купує дітям необхідні для нормального розвитку продукти, речі та ліки. Через незадовільний стан здоров`я, він не має можливості влаштуватися на роботу. Розміру отриманої пенсії не вистачає навіть на власне проживання та постійне придбання ліків, тому об`єктивна можливість сплачувати аліменти у розмірі визначеному в наказі суду є для нього неможливим. Його вини у несплаті аліментів немає, а відтак підстави для нарахування пені відсутні. Звертає увагу, що згідно проведеного ним розрахунку, розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 7 335 грн. 99 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала з мотивів у ньому наведених. Також вказала, що в позовній заяві помилково зазначено прізвище відповідача ОСОБА_3 замість ОСОБА_7 . Зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від сплати аліментів, за спірний період сплатив аліменти в загальному розмірі лише 200 грн. 00 коп., іншої допомоги дітям, про яку він зокрема зазначає у відзиві на позов, не надає, хоча є працездатним не зважаючи на інвалідність ІІ групи.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні. Також, вказав, що є інвалідом ІІ групи та має ряд захворювань, в зв`язку з чим потребує на місяць 10 000 грн. 00 коп. для придбання ліків, які на даний час купує йому його матір. При цьому він отримує пенсію в розмірі 1 769 грн. 00 коп., якої йому не вистачає для власних потреб, не працевлаштований, аліменти сплачує по мірі можливості. За таких обставин, він не ухиляється від сплати аліментів, а певний час ще не сплачував аліменти, оскільки сподівався на перегляд справи про стягнення з нього аліментів Верховним судом.

Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом та визнається сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є батьками: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

16 січня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 січня 2020 року і до досягнення повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 191791 від 15 грудня 2020 року, виданого державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Луговою Л. вбачається, що за період з 08 січня 2020 року по листопад 2020 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 24 097 грн. 16 коп.

Даний розрахунок складено державним виконавцем у відповідності до вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюється. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до довідки № 397 від 21 грудня 2020 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу особам з інвалідністю загального захворювання другої групи з 01 вересня 2020 року по 31 серпня 2021 року.

Як слідує з довідки Управління праці та соціального захисту населення Рівненського міськвиконкому № 54 від 02 лютого 2021 року відповідач отримав державну соціальну допомогу як інвалід другої групи за період з серпня 2020 року по січень 2021 року в розмірі 10 386 грн. 00 коп.

Відповідно до виписки з історії хвороби № 632 ОКЦНН м. Ужгород ОСОБА_2 30 травня 2019 року був госпіталізований з основним діагнозом: АКТГ-секретуюча аденома гіпофіза із зоровими розладами, хворобою Іценко-Кушинга , компресійні паталогічні переломи тіл Th10,Th11,L1 хребців на фоні системного остеопорозу.

Як слідує з КТ грудного відділу хребта від 04 грудня 2019 року ОСОБА_2 встановлено заключення: КТ-ознаки виражених дегенеративно-дистрофічних змін грудного відділу хребта (явища остеохондрозу, деформуючого спондильозу, спондилоартрозу), остеопорозних змін, внаслідок патологічних компресійних переломів тіл хребців Th7, Th11, Th12, L1, L2 - ІІІ ст. Стан після цементування тіл хребців - Th11, Th12, L1.

Відповідно до епікризу 7338 КНП «ЦМЛ» РМР відділення травматології і ортопедії ОСОБА_2 з 24 липня 2020 року по 03 серпня 2020 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: закритий перелом акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням, осадження м`яких тканих 5 пальця лівої кисті.

Як слідує з огляду ендокринолога від 11 серпня 2020 року КНП «ЦМЛ» РМР у ОСОБА_2 наявний діагноз: АКТГ-секретуюча аденома гіпофіза (хвороба Іценко-Кушинга ), стан після оперативного втручання (03.06.19 та 05.06.19). Хронічна надниркова недостатність (вторинна), важка форма стан медичний субкомпенсації. Вторинний гіпотиреоз, середньої важкості стан медичної компенсації. Нецукровий діабет.

Також, згідно із висновком МСЕК від 19 серпня 2019 року особі протипоказана важка фізична праця, теплове та іонізуюче випромінення, значне психоемоційне навантаження в несприятливих мікрокліматичних умовах. Однак даний доказ суд визнає неналежним, оскільки судом не встановлено, а у висновку не зазначено відносно кого він складений.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Виходячи з аналізу норм ст. 549 ЦК України та ст. 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідний правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). При цьому Велика Палата вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України.

Аналогічно вирішено питання також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), згідно якої загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня на заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

При розрахунку розміру пені суд виходить з розрахунків заборгованості державного виконавця за період з січня 2020 року по листопад 2020 року. З зазначених розрахунків вбачається, що аліменти за:

-січень 2020 року підлягали сплаті у сумі 1717,16 грн., заборгованість у розмірі 1717,16 грн. з простроченням з 01.02.2020 по 01.01.2021 = 336 днів - пеня становить 5 769,66 грн. (1717,16х1%х336=5 769,66);

-лютий 2020 року підлягали сплаті у сумі 2218 грн., заборгованість у розмірі 2218 грн. з простроченням з 01.03.2020 по 01.01.2021 = 307 днів - пеня становить 6809,26 грн. (2218х1%х307=6809,26);

-березень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2218 грн., заборгованість у розмірі 2218 грн. з простроченням з 01.04.2020 по 01.01.2021 = 276 днів - пеня становить 6121,68 грн. (2218х1%х276=6121,68);

-квітень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2218 грн., заборгованість у розмірі 2218 грн. з простроченням з 01.05.2020 по 01.01.2021 = 246 днів - пеня становить 5 456,28 грн. (2218х1%х246=5 456,28);

-травень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2218 грн., заборгованість у розмірі 2218 грн. з простроченням з 01.06.2020 по 01.01.2021 = 215 днів - пеня становить 4 768,7 грн. (2218х1%х215= 4 768,7);

-червень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2218 грн., заборгованість у розмірі 2326 грн. з простроченням з 01.07.2020 по 01.01.2021 = 185 днів - пеня становить 4 103,30 грн. (2218х1%х185=4 103,30);

-липень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2318 грн., заборгованість у розмірі 2318 грн. з простроченням з 01.08.2020 по 01.01.2021 = 154 днів - пеня становить 3569,72 грн. (2318х1%х154=3 569,72);

-серпень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2318 грн., заборгованість у розмірі 2318 грн. з простроченням з 01.09.2020 по 01.01.2021 = 123 дні - пеня становить 2 851,14 грн. (2318х1%х123= 2 851,14);

-вересень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2318 грн., заборгованість у розмірі 2318 грн. з простроченням з 01.10.2020 по 01.01.2021 = 93 дні - пеня становить 2 155,74 грн. (2318х1%х93=2 155,74);

-жовтень 2020 року підлягали сплаті у сумі 2318 грн., заборгованість у розмірі 2118 грн. з простроченням з 01.11.2020 по 01.01.2021 = 62 дні - пеня становить 1313,16 грн. (2118х1%х62=1313,16);

-листопад 2020 року підлягали сплаті у сумі 2318 грн., заборгованість у розмірі 2218 грн. з простроченням з 01.12.2020 по 01.01.2021 = 32 дні - пеня становить 709,76 грн. (2218х1%х32=709,76);

Загальний розмір пені становить = 43 598 грн. 42 коп. (5 769,66+6 809,26+6 121,68,+5426,28+4 768,70+4 103,30+3 569,72+2 851,14+2 155,76+1 313,16+709,76).

Враховуючи, що розмір пені обмежений розміром заборгованості на який нараховується пеня, а заборгованість відповідача по сплаті аліментів з 08 січня 2020 року по листопад 2020 року становить 24 097 грн. 16 коп., та враховуючи заявлені позовні вимоги про стягнення саме 24 097 грн. 16 коп., наявні підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів за період з 08 січня 2020 року по 01 січня 2021 року в розмірі 24 097 грн. 16 коп.

Стосовно доказів відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів суд зазначає.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз`яснив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Факт встановлення інвалідності відповідачу ОСОБА_2 чи перебування останнього на лікуванні не впливає на обов`язок виконання рішення суду та утримання власних дітей, оскільки на час розгляду цієї справи відповідач не надав рішення суду, що набрали законної сили щодо звільнення його від сплати аліментів, припинення права ОСОБА_3 на аліменти, чи зміну їх розміру. Крім того, відповідач не подав доказів неможливості працевлаштуватися на роботу з урахуванням стану його здоров`я та відповідно неспроможності сплачувати аліменти на дітей.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів станом на листопад 2020 року включно підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд доходить висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтею 196 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у період з 08 січня 2020 року по 01 січня 2021 року в розмірі 24 097 (двадцять чотири тисячі дев`яносто сім) грн. 16 коп.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне рішення суду складено 23 лютого 2021 року.

Суддя О.О. Першко