Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/225/21
Провадження № 2/945/552/21
Рішення

Іменем України

(заочне)

14 червня 2021 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів і стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки,

встановив:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про припинення стягнення аліментів і стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки.

Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, шлюб з якою розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року. У шлюбі з відповідачем, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року, у тому числі, з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного вище рішення суду 05 жовтня 2017 року видано виконавчий лист у справі № 480/769/17. При цьому, в подальшому, рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2020 року місце проживання дочки ОСОБА_3 визначено з ним. У зв`язку з викладеним вище, позивач просив припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 та стягнути з відповідача аліменти на його користь у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні.

Відповідачу ОСОБА_2 запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали подати відзив на позов.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, при цьому 14 червня 2021 року подав суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі позивач не заперечує.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13 квітня 2021 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Судове засідання з розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів і стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, постановлено проводити у режимі відеоконференції з відповідачем ОСОБА_2 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon.

19 травня 2021 року відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, при цьому ухвалу суду про задоволення її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів отримала 26 квітня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу. Судове засідання відкладено на 14 червня 2021 року.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується відомостями з сайту Укрпошти, у судове засідання 14 червня 2021 року, не з`явилася без повідомлення причин; відзив не подала.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд встановив таке:

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року у цивільній справі № 480/769/17, яке набрало законної сили 26 вересня 2017 року, частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Вказаним рішенням суду ухвалено: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу)батька ОСОБА_1 , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 10 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття; після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ; стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання щомісячно, в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів, починаючи з 10 травня 2017 року, до досягнення дочкою ОСОБА_3 , трьох років (а. с. 7- 11).

05 жовтня 2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області на підставі зазначеного вище рішення суду видано виконавчий лист у справі № 480/769/17 (а. с. 12, 13).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2020 року у цивільній справі № 945/126/20, яке набрало законної сили 14 грудня 2020 року, частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Миколаївської райдержадміністраці, про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 , зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 . В іншій частині позову відмовлено (а. с. 14 - 22).

Відповідно до довідки Відділу Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ольшанської селищної ради від 09 лютого 2021 року, з 09 лютого 2021 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 23).

Згідно з Актом про проживання від 21 січня 2020 року, складеним та підписаним жителями будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 жовтня 2019 року проживає з батьком ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XII (далі - Конвенція) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь - кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Оскільки, малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає разом із батьком ОСОБА_1 , позивачем у справі, та знаходиться на його утриманні, що свідчить про суттєву зміну обставин, на підставі яких рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року у цивільній справі № 480/769/17, у тому числі, з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_3 .

Щодо вимог про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 , суд дійшов такого.

Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 за місцем його проживання та знаходиться на його утриманні.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положеннями з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Так, мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2021 року складає 2395 грн.

У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Будь - яких обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини за станом здоров`я, або з інших причин, судом не встановлено та відповідачем суду не представлено та не доведено.

Отже, відповідач як мати дитини зобов`язана надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання дочки ОСОБА_3 .

При цьому, позивачем не підтверджено доказами, що заробіток (дохід) відповідача ОСОБА_2 є достатнім для стягнення з неї мінімального рекомендованого розміру аліментів на утримання дочки.

Відповідно до положень ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги те, що мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2021 року складає 2395 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає достатнім розміром до стягнення аліментів - мінімальний гарантований розмір аліментів, що складає 1197 грн. 50 коп.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 39 від 18 лютого 2021 року, за вимогу про припинення стягнення аліментів, а також з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., за вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. ч. 1, 6 ст. 141, ст. ст. 258, 259, 264, 265, 280 - 282, п. 1) ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів і стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки, - задовольнити частково.

Стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року у цивільній справі № 480/769/17, - припинити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1197 грн. 50 коп., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; номер і серія паспорта НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 39 від 18 лютого 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н.О. Шаронова