ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Чернівці

справа № 727/7132/14-ц

провадження22-ц 822/662/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б. суддів : Лисака І.Н., Литвинюк І.М.

секретар Собчук І.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Публічно акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позов обгрунтовано наступним. 16 червня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 8627,00 доларів США, з оплатою за процентною ставкою 11% річних, кредит надавався строком до 16 червня 2012 року.

Крім цього посилався на умови договору, які регламентують внесення належних платежів для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами.

Вказував, що в порушення умов договору відповідачка своїх зобов`язань належним чином не виконала, в зв`язку з чим станом на 19 червня 2014 року її заборгованість становить 94448,17 грн.

Просив стягнути з відповідачки на користь публічно акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором №1158pv11-07 від 16.06.2007 року в розмірі 94448,17 грн., з яких прострочена заборгованість по основному боргу кредиту -1950,67 дол. США(23115,24 грн); прострочена заборгованість по процентах -109,18 дол.США (1293,77 грн.); прострочену заборгованість по щомісячній комісії -326,75 грн; пеня за простроченими кредитними коштами 69712,41 грн.(гривневий еквівалент наведено по курсу НБУ 1184,99 грн. за 100,00 дол. США станом на 19.06.2014 року.)

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором в сумі 94448,17 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 944,48 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2014 року залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у задоволенні його позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 69712, 41 грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт зазначає, що судове рішення постановлене з порушенням норм процесуального права щодо відсутності належного повідомлення відповідачки про час і місце слухання справи, що порушило один з основоположних принципів судочинства як змагальність сторін та позбавило її можливості на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а також за неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що загальний розмір збитків, які поніс Банк, дорівнює загальному розміру заборгованості за кредитним договором в даній справі та становив 24 735, 76 грн., а розмір нарахованої та стягнутої пені - 69712,41грн. який практично в 3 рази перевищує розмір збитків, що не відповідає вимогам закону.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, шо 16 червня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1158pv11-07, умови якого ними погоджені, при укладанні договору відповідачка проти нього не заперечувала, змін до умов договору сторонами не вносилось.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає в повній мірі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2007 року між сторонами був укладений кредитний договір №1158pv11-07, згідно якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 8627,00 доларів США, з оплатою за процентною ставкою 11% річних, кредит надавався строком до 16 червня 2012 року.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 19 червня 2014 року заборгованість відповідача становить 94448,17 грн., з яких : прострочена заборгованість по основному боргу кредиту -1950,67 дол. США(23115,24 грн); прострочена заборгованість по процентах -109,18 дол.США (1293,77 грн.); прострочена заборгованість по щомісячній комісії -326,75 грн; пеня за простроченими кредитними коштами 69712,41 грн.(гривневий еквівалент наведено по курсу НБУ 1184,99 грн. за 100,00 дол. США станом на 19.06.2014 року.)

Встановивши, що ОСОБА_2 , як позичальник, взяті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконала, унаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка підлягає стягненню, суд першої інстанції повністю задовольнив позов. Однак належним чином не мотивував рішення, стягнув загальну суму заборгованості, не зазначив при цьому з чого вона складається.

Апелянтом оскаржується розмір заборгованість лише в частині нарахування пені. Ці доводи апеляційної скарги є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

За змістом ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Чинне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За правилами ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З вказаним позовом банк звернувся до суду 21 серпня 2013 року, тобто в межах строку позовної давності.

Відповідно до положень ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік.

Як вбачається, позивач просив стягнути неустойку за період з 19.06.2013р. по 19.06.2014р., а звернувся в суд з позовом 21.08.2014р.

Встановивши, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернувся із позовом 21 серпня 2013 року, з відповідача підлягає стягненню пеня за один рік до моменту звернення з позовом з 21серпня 2013 року по 19 червня 2014 року, розмір якої за вказаний період, як вбачається з розрахунку, якій міститься в матеріалах справи, становить 55567,91грн.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що цивільні відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України, щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України, щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Позивач просив стягнути заборгованість в гривневому еквіваленті, а саме в розмірі 94448,17грн., із яких : прострочену заборгованість по основному боргу кредиту -1950,67 дол. США(23115,24 грн); прострочену заборгованість по процентах -109,18 дол.США (1293,77 грн.); прострочену заборгованість по щомісячній комісії -326,75 грн; пеню 69712,41грн.

Пеня у розмірі 55 567,91грн. за період з 21 серпня 2013 року по 19 червня 2014 року значно перевищує суму основного зобов`язання. З урахуванням обставин справи, відповідно до положень частини третьої статті 551 ЦК України, є підстави для зменшення пені до 23115,24 грн.

Доводи апелянта на неналежне повідомлення її про розгляд справи є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яким підтверджено про вручення 03.11.2014р. ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи, який відбувся 11.11.2014р.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд першої інстанції приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову на суму 46597,17грн., що становить 49,34% відсотків від ціни позову (94448 гривні 17 копійок ).

Із платіжного доручення №3031 від 19 серпня 2014 року вбачається, що позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 944,48грн.

З квитанції №62 від 21 травня 2021 року вбачається, що відповідач за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір 1416,80грн.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена на 66,84%, відповідачу за рахунок позивача слід відшкодувати судові витрати в розмірі 480,45грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру пені, визначивши її в сумі 23115,24 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 11 листопада 2014 року в частині стягнення заборгованості змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за Договором №1158 pv 11-07 від 16.06.2007 року в розмірі 47851грн. із яких : прострочена заборгованість по основному боргу кредиту - 23115,24 грн; прострочена заборгованість по процентах - 1293,77 грн.; прострочену заборгованість по щомісячній комісії - 326,75 грн; пеню 23 115,24 грн.

Розподіл судових витрат змінити. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 480,45грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.Н. Лисак

І.М. Литвинюк