Справа № 136/1698/20
провадження № 2/136/438/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині за заповітом на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через свого представника, звернулася до суду з вищевказаним позовом проти Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (далі - відповідач), з вимогою визнати за позивачем право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами, на підтвердження яких подано суду відповідні докази.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, вчиненим спадкодавцем 03.09.2001 , відповідно до якого спадкодавець заповів усе належне йому майно своїй дочці, тобто позивачеві у справі ОСОБА_1 . До складу спадкової маси увійшов житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудою, що розташований в АДРЕСА_1 . Позивач протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину в установленому законом порядку. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що даний будинок належить до суспільної групи колгоспний двір, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, тому встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю нотаріусу не представляється можливим. На підтвердження вказаних обставин позивачем подано суду: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ; копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок; довідки органу місцевого самоврядування, копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копії технічного паспорту.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2020 призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також, витребувано від Липовецької державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи №142/2012, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що відповідача у даній справі Лукашівську сільську раду Липовецького району Вінницької області було реорганізовано шляхом приєднання до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області. Отже остання, є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Лукашівської сільської ради.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак канцелярією суду було одержано заяву Липовецької міської ради в особі старости села Лукашова про визнання позову, в якій представник просила суд розглянути справу за їх відсутності.

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, однак остання у своїй заяві просила суд про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити.

З огляду на те, що у підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і безпосередньо оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина. Із матеріалів спадкової справи, які були витребувані судом було з`ясовано, що за життя ОСОБА_2 вчинив заповіт 03.09.2001, відповідно до якого заповідав усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, позивачу, ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений того ж дня секретарем виконкому Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №127. За життя спадкодавця заповіт не змінювався та не скасовувався. Своїм правом на спадкування скористалась позивач ОСОБА_1 подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву відповідного змісту. Крім неї, інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, прийняли спадщину або претендували на майно спадкодавця відсутні за матеріалами Спадкової справи. Із довідки виданої виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради від 19.10.2020 встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та постійно проживав в АДРЕСА_2 ., а також з довідки органу місцевого самоврядкування від 27.07.2012 вбачається, що зі спадкодавцем на день смерті проживали: дружина ОСОБА_3 (відмовилась від спадщини подавши заяву відповідного змісту); син ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та дочка ОСОБА_1 . Постановою державного нотаріуса від 30.09.2020 позивачу відмовлено у видачі її на ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за АДРЕСА_1 , оскільки даний будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

Суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований з адресою: АДРЕСА_1 ., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходить з наступних мотивів та норм права.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.11.2005 №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_3 від 05.03.1991 (а.с. 8).

Згідно рішення Лукашівської сільської ради від 02.02.2016 4 сесії 7 скликання Про перейменування вулиць населених пунктів територіальної громади в селі Лукашова вулицю Леніна змінено на вулицю Шкільна (а.с. 11).

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідці від 27.10.2020 за №666 встановлено, що станом на 15.04.1991 єдиним головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняла після смерті ОСОБА_2 , до складу якої увійшов житловий будинок, що є предметом даного спору, утім оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси позбавлений можливості за обставин незалежних від його волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність порушених прав позивача очевидною, а обраний спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити у повному обсязі позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місцезнаходження: с. Лукашівка, Липовецький р-н, Вінницька обл.; 22534) про визнання права власності по спадщині за заповітом на житловий будинок.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок з усіма господарськими прибудовами, який розташований з адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко