Справа № 683/2992/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої-судді Кутасевич О.Г.,

за участі секретаря судового засідання Свідерської К.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №2/683/352/2021 за позовом ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім`ї постійним житлом,

встановив:

ОСОБА_2 26 листопада 2020 року звернувся до Старокостянтинівського районного суду з позовною заявою до квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький та просив визнати за ним право на виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м.кв для забезпечення його родини постійним житлом і зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький подати до Старокостянтинівської міської ради клопотання про виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м. кв.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є військовослужбовцем перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 і має загальну вислугу 26 років 3 місяці, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій.

Під час проходження служби позивач разом з дружиною та двома дітьми отримав службову трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м. кв., згідно ордеру №616 від 16.10.2007 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради і іншого житла у позивача та членів його сім`ї не має. Згодом у сім`ї народилася третя дитина та відбулися відповідні зміни про склад сім`ї.

На теперішній час у вищевказаній квартирі зареєстровано та проживає позивач, його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у м. Харків.

Позивач перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 у м.Старокостянтинові з 18 серпня 1999 року у загальній черзі №18, а з 27 травня 2016 року у першочерговій черзі №239. Також позивач перебуває на квартирному обліку, як багатодітна родина від 08 грудня 2017 року.

18 вересня 2019 року на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 розглянуто питання про виключення із складу службової трикімнатної квартири АДРЕСА_2 для постійного користування майору ОСОБА_2 , дружині, сину та доньці.
Указане рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 затверджено наказом командира в/ч НОМЕР_1 №23 від 18 вересня 2019 року. Позивач звернувся до КЕВ м. Хмельницький із заявою № 350/485/60/1324 від 18 вересня 2019 року щодо виключення вищевказаної службової квартири, з числа службових і заява прийнята відповідачем та зареєстрована за вихідним номером № 2726, однак відповіді не отримав.
Тому позивач звернувся з рапортом із черговим зверненням з вимогою вчинити всі дії, передбачені вимогами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерств оборони України від 31.07.2018 року №380. Не отримавши жодної відповіді на рапорт і заяву ОСОБА_2 15 вересня 2020 року надіслав відповідачу чергове звернення. Відповідь на вказані звернення відповідач листом №3416 від 23.09.2020 року повідомив, що рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020р. №19360/3/1-2019 вказано питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військове служби в запас або відставку та за наступними критеріями: 1) перебування на квартирному обліку гарнізонах Збройних Сил України; 2) відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; 3) наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних років 4) неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для постійного проживання, яке в подальшому було залишені (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування на квартирний облік та дати залишення або відчуження житла). Тому документи, які були подані для прийняття рішення про виключення займаного житла із числа службових відповідно до вищевказаного рішення заступника Міністра оборони України повернуті без розгляду. Позивач вважає, що відмова КЕВ м. Хмельницький не узгоджується з чинним законодавством, в тому числі не відповідає пунктам 3, 11 22 Порядку забезпеченні військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановок Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, пункту 10 розділу 7 Інструкції організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим» приміщеннями та п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень к користування ними в Українській PCP, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого1988 року № 37.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав відзив, в якому зазначив, що рішенням заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 року №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 року з військової служби в запас або відставку та у зв`язку з впровадження практичного етапу систематизації відомостей про наявне відомче житло, уніфікації та переведення процесів його видачі відомостей онлайн, тимчасово обмежено виключення житлових приміщень із числа службового житла. Також відповідач зазначає, що усі документи та довідки, подані позивачем датуються квітнем 2019 року, а тому КЕВ м. Хмельницького вважає, що відповідно до ст.79 ЦПК України по додатках неможливо встановити дійсні обставини справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити наведених підстав.
Представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подав.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши позовну заяву, відзив на позов, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за змістом положень ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішенням ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини (наприклад, рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року).
Судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 (довідка Ф5 №677 від 25.02.2019 року /а.с.11/) і має загальну вислугу 26 років 3 місяці, що підтверджується відомостями витягу з послужного списку /а.с.12 /.

Позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції та є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 від 05.08.2015 року/а.с.9/.

Установлено, що під час проходження військової служби ОСОБА_2 згідно ордеру №616 від 16.10.2007 року, виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради отримав службову трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м.кв.

Як убачається з вищевказаного ордеру, останній видано на сім`ю ОСОБА_2 в складі чотирьох осіб - ОСОБА_2 ,його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 (а.с.38).

Згідно довідки про склад сім`ї № 2637 від 28.02.2019 року, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, у вищевказаній квартирі зареєстровано місце проживання та проживає чотири особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13 зворот).

Позивач та члени його сім`ї іншого, крім зазначеної вище службової квартири, житла не мають.

Ці обставини підтверджуються відомостями з Держреєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №156543867 від 17.02.2019 року (а.с.15 зворот); відомостями довідок Івано Франківського КЕЧ №34 від 06 травня 2014 року та № 3/1869 від 02 серпня 2018 року (а.с.28,30).

ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 у м.Старокостянтинові з 18 серпня 1999 року у загальній черзі №18, з 27 травня 2016 року у першочерговій черзі №239. Також позивач перебуває на квартирному обліку, як багатодітна родина від 08 грудня 2017 року.

Із витягу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 м. Старокостянтинів № 23 від 18 вересня 2019 року убачається, що прийнято рішення про внесення змін в облікову справу у склад сім`ї, у зв`язку зі зміною місця проживання та реєстрації у м.Харкові сина позивача ОСОБА_6 , 2001 року народження та зараховано склад сім`ї 4 (чотири) особи, в тому числі: ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5 (а.с.38).

Це рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №20 від 18.09.2019 затверджено наказом командира в/ч НОМЕР_1 №352 від 18.09.2019р. (а.с.39).
28 серпня 2019р. за вих.№350/485/60/1311 командир в/ч НОМЕР_1 м.Старокостянтинів звернувся до КЕВ м.Хмельницький з заявою про прийняття рішення щодо виведення із розряду службової та надання для постійного проживання позивачу квартири АДРЕСА_3 і дана заява зареєстрована у КЕВ м.Хмельницький 02.09.2019р. вх.№2726 (а.с.6).
Майор ОСОБА_2 звернувся до КЕВ м.Хмельницький із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , з числа службових та надання для постійного проживання йому та членам його сім`ї (а.с.50).
На вищевказаний рапорт, КЕВ м.Хмельницький 23 вересня 2020р. за вих.№3416 надано відповідь у якій зазначено, що у відповідності до рішення заступника Міністра оборони України від 09.04.2020 №19360/3/1-2019 питання щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядати для осіб, які звільнені до 01.04.2020 з військове служби в запас або відставку та за наступними критеріями: 1) перебування на квартирному обліку у гарнізонах Збройних Сил України; 2) відповідності займаного житла нормам житлового законодавства; 3) наявності вислуги на військовій службі не менше 20 календарних рокіт 4) неотримання за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України (державного житлового фонду) житла для постійного проживання, яке в подальшому було залишені (відчужено) повнолітнім членам сім`ї або іншим особам (незалежно від дати зарахування н квартирний облік та дати залишення або відчуження житла). Тому документи, які були подані для прийняття рішення про виключення займаного житла із числа службових, відповідно до рішення заступника Міністра оборони України від 12.12.2019 №19360/з ГКЕУ повернуті без розгляду (а.с.52).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.
Відповідно до п.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.
За змістом ст.118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі підрозділів всіх видів і родів ЗСУ, як в воєнний, так і в мирний час. Учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Згідно ст.12 вказаного Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, а саме п.3 встановлено: «Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла».
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:
1. наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого;
2. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового;
3. надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;
4. надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.
Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п.11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: «Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу».
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися Старокостянтинівською міською радою, на території якої знаходиться, вищевказане житло.

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач є військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуває на військовій службі, має календарну вислугу більше 26 років 3 місяці, є учасником АТО (ветеран війни-учасник бойових дій), перебуває на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 м.Старокостянтинів та проживає разом з сім`єю у службовій квартирі, що перебуває на балансі КЕВ м.Хмельницький, але постійного житла до цього часу не отримав.
Разом з тим, не подаючи відповідне клопотання, КЕВ м.Хмельницький прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Крім того, чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ м.Хмельницький у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до органу місцевого самоврядування.
Таким чином, внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 2 грудня 2010 року у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», яке набуло статусу остаточного 2 березня 2011 року, визнано, що в цій справі мало місце порушення прав заявників, гарантованих ст.8 Конвенції. Зокрема Європейський суд з прав людини констатував, що заявників було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийнятій рішення щодо їхнього права на житло. Пунктом 51 вказаного Рішення встановлено, що з огляду на ненадання державними органами належного обґрунтування для відхилення доводів заявників ... Суд вважає, що заявника було позбавлено адекватних процесуальних гарантій у процесі прийняття рішення щодо їхнього права на житло».
Таким чином, бездіяльність відповідача щодо неподання відповідного клопотання, є позбавленням процесуальних гарантій позивача у процесі прийняття рішення щодо права на житло, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, трьохкімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м.кв для забезпечення його родини постійним житлом.

Зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький подати до Старокостянтинівської міської ради клопотання про виключення з числа службових, квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький, трьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 37,4 м.кв.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький, місце знаходження: вул. Героїв АТО,3/1 м. Хмельницький, 29006 .

Повне рішення складено 23 лютого 2021 року.

Суддя: