Справа № 618/109/21
Провадження № 2/618/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є.О.,

за участю секретаря Кучеренко О. І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 грудня 2020 року о 19-50 год. в смт Дворічна по вул. Партизанська, буд. 112, Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ 968 М, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан та будинок. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Дворічанського районного суду № 618/1196/20 від 18 грудня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Заявляючи матеріальні вимоги вона подала наступні розрахунки: 1808,00 грн - матеріальна шкода, яку вона понесла в зв`язку з ремонтом паркану та заміною труби, що підтверджується чеком на придбання матеріалів; 7000,00 гривень - моральна шкода, яку вона понесла в результаті неправомірних дій відповідача; 908,00 гривень - відшкодування судового збору за подачу позовної заяви до суду. Понесені нею моральні страждання полягають у порушенні її спокою внаслідок неправомірних дій відповідача. Під час вчинення ним наїзду на паркан і будинок позивачка перебувала в будинку, почула гучний глухий звук, внаслідок чого дуже сильно злякалась. Вона вибігла у двір щоб подивитись що трапилось. Майже півтори години стояла на холоді доки поліція не візьме у неї та відповідача пояснення. Вона перебувала у стані стресу, тривоги і страху, а тому лише через півтори години помітила, що майже роздягнена вибігла на вулицю. Представники поліції викликали аварійну газову службу, оскільки відповідач під час наїзду пошкодив газову трубу. Вона дуже переживала щоб не було витоку газу з пошкодженої труби. Через ці переживання у неї піднявся тиск, боліла голова, тремтіли руки. Окрім того, позивачка мешкаю сама в своєму домоволодінні, допомогти їй нікому, а тому вона вимушена змінити свої плани, своє звичне життя та самостійно вирішувати питання по ремонту паркану. Відповідач спілкуватись з нею не бажає, на її прохання відремонтувати паркан відповів відмовою, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача 1808,00 гривень матеріальної шкоди; 3000,00 гривень моральної шкоди та судовий збір в сумі 908,00 гривень, просила справу розглянути за її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив справу розглянути за його відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

08 грудня 2020 року о 19 годині 50 хвилин в смт Дворічна по вул. Партизанська, буд. 112, Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем ЗАЗ 968 М, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на паркан та будинок. В результаті ДТП транспортний засіб зазнав механічних ушкоджень. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови судді Дворічанського районного суду Харківської області від 18 грудня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а. с.7-8).

Згідно наряду (заявочного талону) № 256 Куп`янського ТП АТ «Харківгаз», 08.12.2020 о 20-52 год. був прийнятий виклик щодо можливого пошкодження газового вводу за адресою: АДРЕСА_1 у абонента ОСОБА_1 (а. с. 10).

Згідно товарного чеку від 25.01.2021 ПП «СузиСС», було придбано матеріалів на суму 1808,00 грн (а. с. 9).

Свідок ОСОБА_3 надала пояснювальну записку, в якій зазначила, що 08 грудня 2020 року близько 20-00 год. вона почула грохіт. Коли вийшла, побачила, що ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в`їхав у ворота та будинок ОСОБА_1 . В наслідок чого ворота та вугол будинку були пошкоджені.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Як встановлено судом під час розгляду справи, шкода, яку просить позивач відшкодувати, завдана внаслідок взаємодії джерелом підвищеної небезпеки, а тому підлягає відшкодуванню за правилами ст. 1187 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, які полягають у тому, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відповідно до ст. 23 ЦК України визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання відповідачем позову, не суперечить закону не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, належить повернути позивачу з державного бюджету 454,00 гривні, що складає 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а також з відповідача на користь позивача слід стягнути 454,00 гривню, що складає 50% від понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 1808,00 (одну тисячу вісімсот вісім) гривень - матеріальної шкоди та 3000,00 (три тисячі) гривень моральної шкоди, завданих неправомірними діями.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 з державного бюджету 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору, сплаченого нею при подачі позову за квитанцією 0.0..1 від 26 січня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Бунін