Ухвала

18 червня 2021 року

м. Київ

справа № 465/1710/15-ц

провадження № 61-9359ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В., від 19 травня 2021 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - АТ «Укрексімбанк», Банк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Франківського районного суду Львівської області, у складі судді Кузь В. Я., від 03 липня 2018 року уточнені позовні вимоги АТ «Укрексімбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» заборгованість за договорами кредиту в сумі

4 290 481,12 доларів США, що станом на 04 березня 2015 року згідно з курсом НБУ становить 106 492 564,53 грн та 1 181 120, 84 грн.

Додатковим рішенням Франківського районного суду м. Львова, у складі судді Кузь В. Я., від 16 липня 2018 року вирішено питання розподілу судових витрат.

За апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ПрАТ «Галичина» відкрито апеляційне провадження.

У березні 2021 року АТ «Укрексімбанк» подано до апеляційного суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року заяву АТ «Укрексімбанк» задоволено, застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, майнові права, що належать особисто ОСОБА_1 , в межах заявленої до стягнення суми в розмірі 4 290 481, 12 доларів США і 1 227 431,91 грн.

12 травня 2021 року АТ «Укрексімбанк» подало до апеляційного суду заяву про виправлення помилки в ухвалі Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року.

Заява обґрунтована тим, що ухвала суду про забезпечення позову відповідно до статті 157 ЦПК України є виконавчим документом та повинна відповідати вимогам встановленим у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», натомість в ухвалі від 19 травня 2021 року не зазначено стягувача, його місцезнаходження, ідентифікаційний код, а також дату народження фізичної особи-боржника,.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року заяву АТ «Укрексімбанк» задоволено, виправлено описки у резолютивній частині ухвали Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року, шляхом доповнення її наступними відомостями: «Стягувач: Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», місцезнаходження: 033150, м. Київ, вул. Антоновича,127; ідентифікаційний код юридичної особи: 00032112. Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ».

03 червня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати, а заяву АТ «Укрексімбанк» про виправлення помилки в ухвалі Львівського апеляційного суду від 02 квітня 2021 року залишити без задоволення. Вважає, що положеннями статті 260 ЦПК України не передбачено вимог зазначати в резолютивній частині ухвали повних даних стягувача та боржника, а крім того Банком не надано доказів, що ухвала про забезпечення позову була повернута державним виконавцем без виконання з підстав, наведених у заяві про виправлення описки. Натомість апеляційний суд фактично не виправляв описки в ухвалі про забезпечення позову, а доповнив її резолютивну частину.

Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392

ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвали апеляційного суду про виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішення (статті 269 ЦПК України) не є ухвалами, якими закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні заяви АТ «Укрексімбанк» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Частиною першою статті 157 ЦПК України передбачено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (частина перша статті 432 ЦПК України).

Висновки апеляційного суду в оскарженій ухвалі про необхідність внесення до ухвали про забезпечення позову, яка є виконавчим документом, відомостей про стягувача та боржника не суперечать положенням статей 157, 269, 432 ЦПК України, статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та спрямовані на виконання судового рішення про забезпечення позову.

З огляду на викладене, касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду

від 19 травня 2021 року у справі № 465/1710/15-ц.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта