Справа № 396/368/20
Провадження № 2/396/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року м. Новоукраїнка

Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Русіна А.А. розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бойко Зої Сергіївни про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі №396/368/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про усунення спадкоємця від права спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою суду від 09.06.2021 року вище вказану цивільну справу залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

24.06.2021 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача адвоката Бойко З.С. про стягнення судових витрат з позивача, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн.

Згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положеннями ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до частин першої четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що у поданому 26.10.2020 року відзиві представником відповідача лише зазначено, що судові витрати на правничу допомогу відповідача орієнтовно складають 10000,00 грн (документальне підтвердження судових витрат буде подано не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду).

Однак до постановлення ухвали суду 09.06.2021 року про залишення позову без розгляду, представником відповідача не заявлялося жодних клопотань та заяв про подання заяви та доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, матеріали справи таких не містять, хоча представник була повідомлена про результати розгляду справи.

Крім того, клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу представником відповідача подано поза межами строку передбаченого ч.8 ст.141 ЦПК України, оскільки таке клопотання направлене до суду згідно долученого конверта 18.06.2021 року, тобто через 9 днів після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, а не протягом п`яти днів після ухвалення рішення, як того вимагає закон.

Таким чином, представником відповідача не дотримано вимог ч.8 ст.141 ЦПК України щодо повідомлення до постановлення рішення суду про подання заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу та таку заяву подано з порушення встановлених законодавством строків.

Згідно із ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Отже, заява представника відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та поданою поза межами строків передбачених ч.8 ст. 141 ЦПК України, тому дану заяву слід залишити без розгляду на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.141,142,247,257,260-261 ЦПК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бойко Зої Сергіївни про стягнення судових витрат на правничу допомогу по цивільній справі №396/368/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про усунення спадкоємця від права спадкування залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. А. Русіна