Справа № 931/318/21
Провадження № 2/931/168/21
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 липня 2021 року смт. Локачі

Суддя Локачинського районного суду Кідиба Т.О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

09.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що позовна заява не в повній мірі відповідає вимогам ст.177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 цього ж Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 грн, та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Позивачем в позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

При зверненні із позовною заявою позивач просила суд відстрочити сплату судового збору. Вказує, що її дохід за 2020 рік становить 190196 грн, а судовий збір, який вона повинна сплатити становить 11350 грн, що перевищує 5 відсотків розміру річного її доходу.

Вивчивши матеріали справи, встановлено наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Вирішення питання щодо відстрочення стороні сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони - фізичної або юридичної особи, що підтверджується, для прикладу, довідкою про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідкою податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, ОСОБА_1 не навела обґрунтованих доводів на підтвердження того, що її майновий стан є таким, що перешкоджає сплаті судового збору та відповідно доступу до правосуддя.

Так, позивач, посилаючись на те, що судовий збір, який вона повинна сплатити становить 11350 грн та перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, доказів вартості майна, що вона просить виділити їй у власність, суду не надала, що позбавляє суд можливості встановити дійсну ціну позову та її співмірність з доходами ОСОБА_1 .

З огляду на вищенаведені правові норми, відстрочення сплати судового збору покладається на розсуд суду та є його правом, а з урахуванням недоведеності позивачем співмірності своїх доходів із розміром судового збору, який їй необхідно сплатити за подачу позову до суду, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи, що позивачем не сплачено судовий збір по двох заявлених нею вимогах, їй необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908 грн за вимогу немайнового характеру та судовий збір за вимогу майнового характеру з врахуванням дійсної вартості майна, що вона просить виділити їй у власність, докази чого подати суду.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням вищенаведеного, позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Зазначені недоліки позивачу усунути протягом десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба