Справа № 2-1347-96
Провадження № 2-зз/219/2/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2021 року ОСОБА_1 , звернулась до суду з заявою, у якій просить винести ухвалу про зняття арешту з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , по справі № 2-1347-96 за відсутністю потреби. В обґрунтування заяви зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 2004 року належить вищевказана квартира, якою вона бажає розпорядитися, склавши спадковий договір. Але, звернувшись до нотаріуса, заявнику стало відомо, що її квартира перебуває під арештом з 1996 року на підставі ухвали Артемівського міськсуду від 10 квітня 1996 року, що підтверджується інформацією з державного реєстру. У 1996 році заявник дійсно зверталась до Артемівського міськсуду зі скаргою на дії органу державного управління відділу з розподілу житла Артемівського міськвиконкому, що було пов`язано з неправомірним намаганням її співмешканця ОСОБА_2 приватизувати її квартиру. Її скаргу було задоволено, але справа в Артемівському міськрайонному суді не збереглась через її знищення за строками давності. В порядку забезпечення позову був накладений арешт на квартиру заявника, але з невідомих їй причин після розгляду справи по суті питання про зняття арешту не було розглянуто, що і стало підставою для її звернення до суду із даною заявою про скасування арешту.

До судового засідання заявник та її представник не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення вручення судової повістки її представнику безпосередньо у суді. 08 червня 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи беї її участі, а від її представника 18 червня 2021 року також надійшла заява про розгляд заяви у її відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, ОСОБА_1 належить право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02 квітня 2004 року, виданого відділом з реформування управління та утримання житлового фонду Артемівської міської ради, що підтверджується і довідкою КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», виданої станом на 31 грудня 2012 року (а.с. 2, 34).

Згідно довідки від 30 червня 2020 року, виданої ОСББ «Леваневського 117» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09 серпня 1983 року зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с. 4).

Відомості щодо наявних прав власності ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджується відповідною інформацією з вказаних реєстрів (а.с. 11).

Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 259513226 від 02 червня 2021 року також відсутня інформація щодо наявності права власності на квартиру АДРЕСА_2 (згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно), проте, вбачається наявна інформація щодо заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , а саме арешт на підставі ухвали б/н від 10 квітня 1996 року Артемівського міського суду (а.с. 9-10).

Одночасно судом установлено, що рішенням Артемівського міського суду Донецької області від 31 травня 1996 року у справі № 2-1347-96 визнано недійсним свідоцтво № 8013 від 11 січня 1996 року до приватизації у приватну власність квартири АДРЕСА_2 . При цьому згідно мотивувальної частини рішення зазначено, що 08 серпня 1995 року Артемівським міським судом на підставі ст. 149 та ст. 152 ч. 1 ЦПК України було накладено арешт на виконання приватизаційних дій з кімнатою у квартирі АДРЕСА_2 до рішення суду. Рішення набрало законної сили 10 червня 1996 року (а.с. 6).

З відповіді Артемівського міськрайонного суду Донецької області № 01-20/4536/2021 від 19 травня 2021 року вбачається, що згідно алфавітних покажчиків суду за 1996 рік розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 за скаргою на дії органу державного управління відділу по розподілу житла Артемівського горісполкому, проте на теперішній час справу знищено згідно строків зберігання справ даної категорії, тож надати будь-яку інформацію про накладення арешту суд не має можливості (а.с. 5).

Отже, з оглянутого судом вищевказаного рішення вбачається, що питання про скасування накладеного 08 серпня 1995 року судом арешту на спірну квартиру не було вирішено.

При цьому, з наданої Першою бахмутською державною нотаріальною конторою копії листа судді Артемівського міського суду від 16 квітня 1996 року № 230 вбачається, що 08 серпня 1995 року у відділ приватизації було направлено ухвалу про заборону угоди щодо квартири АДРЕСА_2 до розгляду цивільної справи, у зв`язку з чим суддя Лапін О.О. просив не проводити ніякі угоди по даній квартирі до вирішення питання у Донецькому обласному суді (а.с. 24).

Тож, на підставі вказаного листа суду Першою Артемівською державною нотаріальною конторою 17 квітня 1996 року за № був накладений арешт на вищевказану квартиру (а.с. 23, 25-27).

З оглянутої судом інвентаризаційної справи КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» на квартиру АДРЕСА_2 вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 1996 року право власності на вказану квартиро належало ОСОБА_2 , проте, розпорядженням № 5 від 06 серпня 1996 року право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру було скасовано на підставі рішення міського суду від 31 травня 1996 року (а.с. 36-38).

Також інвентаризаційна справа містить технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 , яка знаходиться у власності ОСОБА_1 , та свідоцтво про право власності на вказану квартиру від 02 квітня 2004 року, видане на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 39-42).

У своїй заяві заявник вказує про те, що відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення позову, оскільки на даний час рішення по справі, при розгляді якої було накладено арешт на квартиру, вже прийнято та набуло законної сили 10 червня 1996 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 2 статті 158 ЦПК України визначено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно із ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що на даний час рішення суду про задоволення позовних вимог набрало законної сили, позивач просить скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті судом за її заявою, суд приходить до висновку, що є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову та задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 259-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою судді Артемівського міського суду Донецької області від 08 серпня 1996 року, а саме скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Відомості про учасників справи:

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомий.

Суддя О.С. Конопленко