У Х В А Л А

про іфдмову у видачі судового наказу

Справа №377/72/21

Провадження №2-н/377/12/21

19 лютого 2021 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., розглянувши заяву Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_1 - про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послугт централізованого опалення та гарячого водопостачання,

У С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з фізичної особи ОСОБА_2 , на користь Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з листопада 2014 року по 01.02.2021 року в розмірі 27 963 гривні 11 копійок та суму сплаченого судового збору в розмірі 227 гривень 00 копійок.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувана та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Порядок вирішення справ в наказаному провадженні законодавцем визначено в Розділі II "Наказне провадження" ЦПК України (статті 160-173 ЦПК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. З ст. 160 ЦПК України).

В частині першій статті 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Зокрема, згідно п. З цієї частини судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд з такою вимогою.

Наявність обставин, які вказують на перевищення позовної давності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви.

Як вбачається з розрахунку, наданого заявником на підтвердження заявлених вимог, останнім нараховано заборгованість у розмірі 27 963 гривні 11 копійок за період з листопада 2014 року по 01.02.2021 року тобто за період - 6 років 3 місяці.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову з такою вимогою.

Із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за вищевказаний період Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» звернулося 09.02.2021 року, тобто поза межами загального строку позовної давності, визначеного ст.257 ЦК України.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник вважає, що протягом періоду, за який ним пред`явлено вимогу про стягнення заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, боржник здійснював платежі, що свідчать про визнання заборгованості, а тому строк позовної давності за цей період неодноразово переривався.

Проте, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження, оскільки ст. 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання строку позовної давності.

Таким чином, та обставина, що заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період, що виходить за межі загальних строків позовної давності, свідчить про наявність спору між заявником та боржником в частині строків позовної давності, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.02.2021 року у розмірі 27963,11 гривень та судових витрат у сумі 227 гривень, слід відмовити, оскільки подана заява містить вимогу про стягнення з боржника заборгованості за період, що перевищує строк позовної давності.

Згідно з частиною 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Управління житлово - комунального господарства» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.02.2021 року у розмірі 27963,11 гривень та судових витрат у сумі 227 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. З розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУЮ-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Ухвала складена 19 лютого 2021 року.

Суддя Т. О. Малишенко