Дата документу 15.02.2021
ЄУН № 937/8337/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Честнєйшої Ю.О.,

за участю секретаря - Піщевої А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 16.11.2011 у розмірі 37555,47 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн., зазначаючи, що 16.11.2011 з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він одержав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 складає 37555,47 грн., з яких: 3652,49 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 29929,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3973,04 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія.

14.12.2020 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

19.01.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Юрова В.П. надійшов відзив на позовну заяву в якому вказано, що вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Дійсно, 16.11.2011 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву АТ КБ «ПриватБанк» про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг «ПриватБанк». В даній заяві процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. За таких обставин вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам та користування кредитом в сумі 29929,94 грн., за пенею в розмірі 3973,04 грн.. не підлягають задоволенню. Підстави для вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3652,49 грн. також відсутні, оскільки дана сума ОСОБА_1 вже майже виплачена. Крім того, позивачем при подачі позову були пропущені строки позовної давності за подання відповідних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

11.02.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначено, що сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови договору. Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою картки та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. До суду надано виписку з карткового рахунку, згідно якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримував кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладення договору, всі операції за картковим рахунком. Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Стосовно строку позовної давності зазначив, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (піні та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 01.2016 року. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача 29.10.2020 - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які посилається відповідач не відповідають дійсності, а строк позовної даності Банком дотримано при зверненні до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але від його представника - адвоката Юрова В.П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити з урахуванням наданого відзиву, застосувавши строк позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.11.2011 між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір без номеру, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. /а.с.26/

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Крім того, у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, визначено базову процентну ставку - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості, розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним, комісія за зняття кредитних коштів готівкою, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, штрафи за порушення строку платежів та комісія за моніторинг неактивної картки /а.с.27/.

Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, що підтверджується випискою по рахунку та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку /а.с.19-23,24/.

Відповідно до Довідки банку, на підставі укладеного договору відповідач отримав у позивача кредитні картки: 16.11.2011 № НОМЕР_1 , термін дії 07/15 та 06.07.2012 № НОМЕР_2 , термін дії до 01/16 /а.с.25/.

Згідно з розрахунком заборгованості останній платіж відповідачем здійснено 24.11.2012 на суму 340 грн. /а.с.10-18/

Відповідачем зобов`язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 30.06.2020 складає 37555,47 грн., з яких: 3652,49 грн. - заборгованість за тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 29929,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 3973,04 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії/а.с.10-18/.

В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 525-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону або договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

Водночас, у заяві відповідач просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

На підставі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня дії картки. Наведений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду у постановах від 07.02.2018 року № 751/5977/17, від 30.05.2019 року № 181/467/17.

Враховуючи, що строк дії картки закінчився 31.01.2016, а з позовом про повернення кредиту в повному обсязі банк звернувся тільки у листопаді 2020 року, то строк позовної давності щодо суми боргу за кредитом, нарахованих відсотків і неустойки є пропущеним.

З клопотанням про поновлення строку позовної давності банк не звертався і не наводив причин, які б перешкоджали звернутись із позовом у межах строку позовної давності.

Будь-яких угод про продовження строку позовної давності, які б підписувались відповідачем, банком суду надано не було.

Посилання представника позивача на те, що п.1.1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яким нібито строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (піні та штрафів) був збільшений до 50 років, суд не приймає до уваги, оскільки ці умови не містять підпису позичальника, а також через те, що у анкеті-заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

На цих підставах, суд вважає обґрунтованою заяву відповідача про застосування строку позовної давності і тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, через відмову в позові сума судового збору, понесена позивачем, стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 259, 279, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса - м. Київ, вул. Грушевського, б.1-Д, адреса для листування - м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.50, р/р НОМЕР_3 , , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: