ПОСТАНОВА

Іменем України

11 лютого 2021 року м. Кропивницький

справа № 405/8293/19

провадження № 22-ц/4809/213/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2020, суддя Шевченко І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», відділення Кропивницьке №1 Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олег Валерійович, відділення ПАТ «Укрпошта» ВПЗ 6, голова правління Михальо Вікторія Вікторівна, директор з комплайнс-контролю та фінансового моніторингу ОСОБА_2 , начальник відділення №1 Кропивницького АТ «Альфа-Банк» Кучер Ганна Володимирівна, спеціаліст відділення ОСОБА_3 про захист прав споживача банківських послуг,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк», відділення Кропивницьке №1 Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача банківських послуг.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відділенні Кропивницьке № 1 «Альфа-Банку» відкрито рахунок на його ім`я у форматі ІВАN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , банк отримувач АТ «Альфа-Банк», призначення платежу - «Поповнення рахунку ОСОБА_1 ».

Відповідно до постанови про арешт від 16.10.2019 року ВП № 60299846 приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. накладено арешт на грошові кошти 13 791,9 грн., які містяться на його відкритих рахунках.

07.11.2019 року о 18 год. 25 хв. на його рахунок для поповнення рахунку надійшло 100 000 грн., із яких банк списав 497,62 грн.

07.11.2019 року банкомат «Альф-Банку» не видав належні йому кошти.

13.11.2019 року на даний рахунок для поповнення рахунку надійшло 52 643,13 грн. та 15.11.2019 року надійшло 10 329,15 грн.

Баланс рахунку становить 162 474,66 грн., із яких безпідставно утримується 148 682,76 грн.

Відповідач АТ «Альфа-Банк» без будь-якої поважної та законної причини не видає належні йому кошти.

Позивач зазначив, що звернувся з усною завою до начальника відділення «Кропивницьке № 1 «Альфа-Банк», проте йому було відмовлено у видачі коштів, відмову мотивовано, що на рахунок накладений арешт, пояснити, хто та коли наклав такий арешт начальник не зміг.

Позивач зазначив, що пояснював, що відповідно до постанови приватного виконавця арешт накладений на суму 13 791,90 грн., та попросив поновити порушені права і видати кошти у сумі, яка перевищує суму 13 791,90 грн. і які незаконно утримуються банком.

08.11.2019 року позивач повторно звернувся з письмовою завою щодо усунення порушених прав. Додатком до заяви надав копію постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника від 16.10.2019 року, відповідно до якої арешт накладено на грошові кошти у сумі 13 791,9 грн., що містяться на відкритих рахунках на його ім`я та копію реквізитів банку для поповнення рахунку, але відповідь не отримав.

Просив суд стягнути з АТ «Альфа-Банк» кошти у розмірі 148 474,66 грн., індекс інфляції за весь час починаючи з 07.11.2019 по день фактичної видачі коштів, три проценти річних від простроченої суми, пеню у розмірі 3% вартості послуг за кожний день прострочення, зобов`язати відповідачів зняти (скасувати) встановлені обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на картковому № НОМЕР_3 у сумі, що перевищує 13 791,9 відповідно до постанови про арешт приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 16.10.2019.

В ході розгляду справи (11.12.2019) позивач подав суду заяву в порядку ст.. 49 ЦПК України, в якій просив суд визнати протиправними дії АТ «Альфа-Банк» щодо обмеження права розпоряджатися з 07.12.2019 ОСОБА_1 коштами, що перевищують суму 13 791,94 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Альфа-Банк» по день зняття такої заборони. Зобов`язати відповідачів зняти (скасувати) встановлені обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на картковому № НОМЕР_3 у сумі, що перевищує 13 791,9 відповідно до постанови про арешт приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 16.10.2019.

18.12.2019 позивач подав суду заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, в якій в порядку ст.. 49 ЦПК України просив суд визнати протиправними дії АТ «Альфа-Банк» щодо обмеження права розпоряджатися з 07.12.2019 ОСОБА_1 коштами, що перевищують суму 13 791,94 грн., які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_4 в АТ «Альфа-Банк» по день зняття такої заборони. Зобов`язати відповідачів зняти (скасувати) встановлені обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на картковому № НОМЕР_3 у сумі, що перевищує 13 791,9 відповідно до постанови про арешт приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. від 16.10.2019.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.01.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед Олега Валерійовича, відділення ПАТ «Укрпошта» ВПЗ 6, голову правління ОСОБА_4 , директора з комплайнс-контролю та фінансового моніторингу Харченко Поліну Сергіївну, начальника відділення №1 Кропивницького АТ «Альфа-Банк» Кучер Ганну Володимирівну, спеціаліста відділення Саула Ларису Миколаївну .

27.01.2020 ОСОБА_1 в порядку ст.. 49 ЦПК України подав суду заяву, в якій зазначив, що відповідач безпідставно наклав арешт на кошти та заборону на користування картковим рахунком, що перевищує 13 791,94 грн. 27.12.2019 АТ «Альфа-Банк» зняв арешт з карткового рахунку та позивач отримав належні кошти у сумі 303 290 грн. Просив суд визнати протиправними дії АТ «Альфа-Банк» щодо обмеження ОСОБА_1 права розпоряджатися коштами, а саме з 07.11.2019 - 86 2018,06 грн., з 13.11.2019 - 138 851,19 грн., з 15.11.2019 - 149 180,34 грн., з 04.12.2019 - 262 474,66 грн., з 13.12.2019 - 299 476,66 грн., з 16.12.2019 - 304 653,19 грн., з 17.12.2019 по 27.12.2019 - 304 653,29 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2020 позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, оскільки уточнення до позовної заяви від 27.01.2020 подані з порушенням строку відповідно до ст.. 49 ЦПК України та без надання доказів направлення її іншим учасникам процесу. Крім того, позивач не надав до суду жодного розрахункового документу або його копії, яку Банк би не виконав. Позивач не намагався отримати власні кошти у відділенні АТ «Альфа-Банк», а намагався проводити операції тільки через банкомати. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що позивач звертався в відділення Банку з заявою про видачу грошових коштів через касу Банку. Крім того, станом на 28.12.2019 права позивача були повністю відновлені, оскільки приватний виконавець Мехед О.В. закрив виконавче провадження і припинив чинність арешту майна позивача. Позивач не надав суду доказів того, що Банк порушив права позивача та не дав йому можливості скористатися власними коштами. Позивач не надав доказів звернення з дорученням (розпорядженням) до АТ «Альфа-Банк» про списання грошових коштів. Зазначив, що оскільки на час винесення рішення відсутній предмет спору за позовними вимогами, заявленими в заяві від 18.11.2019 то провадження у справі №405/8293/19 необхідно закрити.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02.12.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано заперечення на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.12.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції встановив, що у відділенні Кропивницьке № 1 «Альфа-Банку» відкрито рахунок на ім`я позивача ОСОБА_1 у форматі ІВАN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , банк отримувач АТ «Альфа-Банк», призначення платежу - «Поповнення рахунку

ОСОБА_1 ».

Відповідно до постанови про арешт від 16.10.2019 року ВП № 60299846 приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. накладено арешт на грошові кошти в сумі 13 791,9 грн., які містяться на відкритих рахунках позивача. Банком виконані вимоги постанови державного виконавця від 16.10.2019 року.

07.11.2019 року на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 100 000,00 грн., а 13.11.2019 року в сумі 52 643,13 грн. та 10 329,15 грн.

Позивач не зміг скористатись належними йому коштами.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача були поновлені банком лише 27.12.2019 року після отримання постанови приватного виконавця виконавчого округу Мехед О.В. про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з банківського рахунку позивача, а тому позовні вимоги позивача в частині визнати протиправними дії АТ «Альфа-банк щодо обмеження його розпоряджатись коштами з 07.11.2019 року по 27.12.2019 року підлягають задоволенню.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права зокрема статті 49 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції приймав зміни та доповнення до позовної заяви на протязі розгляду справи в той час як такі зміни можливо було надати не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання.

Суд апеляційної інстанції перевірив зазначені обставини і дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 п.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився у порядку спрощеного провадження.

Датою першого судового засідання є 05.10.2020 (дата ухвалення рішення), позивач подав уточнення до позову 27.01.2020 року, тобто у строк, визначений діючим цивільно-процесуальним Кодексом.

Судове засідання призначене на 22.01.2020 не може вважатися першим судовим засіданням, оскільки зазначене судове засідання не розпочате судовим розглядом, а відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 25.02.2020 14 год. 00 хв, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання Осіпової С.В. (а.с. 39).

Доводи викладені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при розгляді справи не знайшли свого підтвердження.

З матеріалів справи вбачається, що у відділенні Кропивницьке № 1 «Альфа-Банку» відкрито рахунок на ім`я позивача ОСОБА_1 у форматі ІВАN - НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , банк отримувач АТ «Альфа-Банк», призначення платежу - «Поповнення рахунку ОСОБА_1 ».

Позивач з метою отримання коштів які, знаходяться на його рахунках вибрав один із способів зняття коштів - отримання через банкомат.

Фінансова операція не відбулась.

Позивач звернувся за поясненням в одне із відділень банку відповідача по справі, на що отримав відповідь, що рахунки позивача арештовані приватним виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що постановою про арешт коштів боржника від 16.10.2019 року ВП № 60299846 приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 05.03.1955 у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів - 13 791,9 грн.

Банком виконані вимоги постанови державного виконавця від 16.10.2019 року.

07.11.2019 року на рахунок позивача надійшли кошти в розмірі 100 000,00 грн., а 13.11.2019 року в сумі 52 643,13 грн. та 10 329,15 грн.

Позивач не зміг скористатись належними йому коштами.

Позивач неодноразово звертався у відділення банку з вимогою скористатись своїми коштами відповідно до діючого законодавства.

В матеріалах справи знаходиться відповідь відповідача по справі від 13.11.19 №105619-23.1-б/б на правлену на адресу позивача в якій зазначається, що позивачу для отримання коштів у сумі 86208.06 грн. необхідно звернутись до найближчого відділення АТ «Альфа Банк» та написати заяву відповідного зразка.

19.12.19 №120381-23.1-б/б відповідачем по справі на адресу позивача направлено відповідь з якої вбачається, що питання викладені у зверненнях позивача, знаходяться на стадії розгляду. Зазначено, що про прийняте рішення буде повідомлено позивача найближчим часом.

Встановлені обставини дають підстави зробити висновок, що станом на 19.12.2019 питання по зверненнях позивача в частині отримання коштів, які надходять на його рахунки, відповідачем не вирішено.

Встановлені обставити також свідчать, що арешт накладений приватним виконавцем на кошти було конкретно визначено у розмірі - 13 791,9 грн. виконавця, витрат виконавчого провадження штрафів.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Мехед О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №405/4274/18 виданого 25.09.2019р.

Зазначеною постановою припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення, зокрема і зняття арешту з грошових коштів, які арештовані постановою від 16.10.2019 ВП № 60299846.

Згідно ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язаний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що банк не має права обмежувати права клієнта щодо розпорядження грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження.

Відповідно до 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи те, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку в супереч діючому законодавству не допускається, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідач по справі безпідставно не виконував свої зобов`язання за договором банківського рахунку. Обмеження на користування коштами позивача були визначені приватним виконавцем тільки в розмірі 13 791,9 грн. в той час, як відповідач оперативно не сприяв у вирішенні отримання позивачем належних йому коштів, які перевищували зазначену суму, чим порушив норми законодавства, які регулюють правовідносини між банком та клієнтом банку, а також Закон України «Про захист прав споживачів» .

Доводи викладені в апеляційній скарзі в частині закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки арешт з рахунків знятий, позивач вільно скористався коштами, які знаходились на його рахунках ще в період розгляду справи в суді є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача у суд з позовом предмет спору існував.

Крім того, із позовних вимог вбачається, що позивач ставив питання про визнання протиправними дії АТ «Альфа-Банк» щодо обмеження права розпоряджатись коштами, що свідчить про те, що зняття арешту з рахунків не свідчить про відсутність предмету спору.

Так, необхідність запровадження п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (яка є новелою процесу), згідно з яким провадження у справі закривається у зв`язку з відсутністю предмета спору, зумовлена змінами до ст. 124 Конституції України, в якій зазначено, що юрисдикція судів поширюється лише на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з огляду на підхід Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися сутнісно, а не формально.(Подібний правовий висновок викладений в Постанові ВС від 17 червня 2020 р. у справі №715/974/13-ц (провадження № 61-3694 св 20)

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами та суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» , залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.10.2020, залишити без змін.

Повний текст постанови складено 18.02.2021.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: