Номер провадження: 22-ц/813/3225/21
Номер справи місцевого суду: 2/1522/9006/11
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року, постановлену під головуванням судді Чернявської Л.М.,-

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, видачу виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, в якій просило:

- замінити сторону (стягувача) ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «Кей-Колект», з наданням права грошової вимоги, щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 р., по справі №2/1522/9006/11, щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- видати виконавчі листи та поновити ТОВ «Кей-Колект» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 р., по справі №2/1522/9006/11, щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- вважати поважними сукупність причин (обставин) пропуску строків для подання виконавчих листів до виконання та поновити ТОВ «Кей-Колект» пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа щодо примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 р., по справі №2/1522/9006/11, щодо стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви ТОВ «Кей-Колект» зазначило, що 31 травня 2012 року Приморським районним судом м. Одеси задоволений позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

12 грудня 2011 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ УкрСиббанк», включно і за договором про надання споживчого кредиту №0 від 01 лютого 2007 року.

ТОВ «Кей-Колект» не отримувало виконавчі листи, на виконання вищезазначеного рішення суду; не отримувало жодної інформації та/або документів від територіальних ВДВС, стосовно виконавчих проваджень щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк».

У зв`язку з чим, ТОВ «Кей-Колект» було подано до Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) письмові запити про рух виконавчого провадження, щодо примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та згідно відповіді Другого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на виконанні у відділі виконавче провадження щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувало.

Також, ТОВ «Кей-Колект» зазначило, що строк для подання виконавчих листів до виконання був пропущений з поважних причин, а саме, у зв`язку з не отримання виконавчих листів, та ігноруванням відповідачами вимог законодавства, які не виконують рішення суду майже 8 років, що об`єктивно не залежало від ТОВ «Кей-Колект» та унеможливило звернення з відповідною заявою до суду у передбачений строк.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року заява ТОВ «Кей-Колект» задоволена частково.

Замінений стягувач по справі № 2/1522/9006/11 з АТ «УкрСиббанк», яке було перейменовано на ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «Кей-Колект» у виконавчих провадженнях по цивільній справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 01.02.2007 року в розмірі 1247539,07 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн., а разом 1249489,07 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Кей-Колект», звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду в частині відмови у видачі виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання скасувати, ухвалити нове рішення, яким видати дублікати виконавчих листів та поновити строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» посилається на те, що заява про видачу виконавчих документів і поновлення строку їх пред`явлення була подана позивачем 14.09.2015 року, тобто в період дії попередньої редакції ЦПК України, яка передбачала процесуальну можливість, як отримання дублікатів виконавчих листів так і поновлення строку для їх пред`явлення.

В частині заміни сторони виконавчого провадження, судове рішення сторонами не оскаржується.

Відзиву до суду надано не було.

Сторони про розгляд справи на 17 лютого 2021 року були сповіщені.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (19 лютого 2021 року).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2010 року позов АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 01.02.2007 року в розмірі 1247539,07 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн., а разом 1249489,07 грн.

Рішення набрало законної сили та 03 грудня 2010 року було видано виконавчий документ.

31 січня 2011 року ухвалою виправлено описку в частині правильного зазначення по-батькові відповідача.

20 червня 2011 року ухвалою суду заяву відповідачів про перегляд заочного рішення задоволено та заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси №2-4714/10 від 13 жовтня 2010 року скасовано з призначенням справи до судового розгляду в загальному порядку.

31 травня 2012 року Приморським судом м. Одеси винесено рішення, яким АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 01.02.2007 року в розмірі 1247539,07 грн. та судові витрати у вигляді державного мита в розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн., а разом 1249489,07 грн.

07 листопада 2012 року ухвалою суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду №2/1522/9006/11 від 31.05.2012 року по цивільній справі про стягнення заборгованості відмовлено.

11 березня 2013 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційна скарга ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 року визнана неподаною та повернута.

25 березня 2013 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника за довіреністю ТОВ «Кей-Колект» - Брода В.М. надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження.

19 квітня 2013 року ухвалою суду в задоволенні заяви ТОВ «Кей Колект» про зміну стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа 2-4714/10 виданого судом 06.04.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовлено. Виконавчий лист 2-4714/10 виданий Приморським районним судом м. Одеси 06.04.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, визнано таким, що не підлягає виконанню.

19 березня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси від генерального директора ТОВ «Кей-Колект» - Вишневської О.І. знову надійшла заява про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, а також видачу виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, 12 грудня 2011 року, між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно і за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 01 лютого 2007 року.

Разом з тим, пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакції Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно п. 17.4 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині видачі виконавчого документу та поновлення строку на його пред`явлення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник, вказуючи на необхідність видачі йому виконавчих листів жодним чином не зазначив, що саме завадило йому отримати виконавчі листи протягом тривалого часу, а саме більш ніж 7 років, зважаючи також і на те, що відступлення права вимоги відбулось ще у 2011 році, а з заявою про заміну стягувача заявник звертався в 2013 році.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що судом обґрунтовано зазначено, що заявником не доведено факт поважності пропуску строку для подання виконавчих листів до виконання, як і не надано жодних доказів поважності пропуску строку.

За вказаних вище обставин, враховуючи те, що ТОВ «Кей-Колект» вже звертався до суду з заявою про заміну сторони у 2013 році та ніяким чином не намагався оскаржити ухвалу, винесену за результатами розгляду даної заяви, тобто був обізнаний про стадії виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 травня 2012 року, суд на законних підставах відмовив заявнику у видачі виконавчого листа по справі, а також у поновленні строку на їх пред`явлення.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» про те, що заява про видачу виконавчих документів і поновлення строку їх пред`явлення була подана позивачем в період дії попередньої редакції ЦПК України, яка передбачала процесуальну можливість, як отримання дублікатів виконавчих листів так і поновлення строку для їх пред`явлення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у заявника була можливість скористатися своїм правом в межах строку передбачених законодавством для пред`явлення виконавчого документа до виконання на отримання виконавчих документів, проте ТОВ «Кей-Колект» цим правом не скористалося.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Ухвала суду в частині заміни сторони виконавчого провадження судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19 лютого 2021 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра