Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2021 Справа №607/17222/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Комінярської О.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на 2/5 частини майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мама ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входять і права на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який має статус колгоспного двору. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 заповіла позивачу. 03 вересня 2020 року приватним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок та відсутністю правовстановлюючих документів. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно: на 2/5 частини майна житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1

13 жовтня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача - адвоката Кметика Я.С. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідача - Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності представника відповідача, з позовними вимогами погоджується та просить їх задовольнити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чопик Ірина Ярославівна в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 05 лютого 2020 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, з нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 22 травня 1996 року, який було посвідчено секретарем виконкому Смиковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Висоцькою Г.Я., згідно якого належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №33/2020 за заявою ОСОБА_1 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Чопик І.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса, де постановою державного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації житлового будинку.

Згідно довідки № 1 від 19 січня 2021 року, виданої виконкомом Смиковецьким старостинським округом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з в житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 разом з померлою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , 1956 р.н., ОСОБА_3 , 1953 р.н., ОСОБА_4 , 1976 р.н., ОСОБА_5 ,1980 р.н.

Відповідно до довідки №345 від 02 вересня 2020 року, виданої Смиковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору і станом 01 липня 1991 року, членами якого були: голова двору ОСОБА_2 ,1918 року народження, ОСОБА_1 , 1956 року народження, ОСОБА_3 ,1953 року народження, ОСОБА_4 , 1976 року народження, ОСОБА_5 ,1980 року народження.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 11 березня 2020 року, по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_2 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №382від 11 березня 2020 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 рахується зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 12 жовтня 1988 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстрованим № 203.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), норми Цивільного кодексу України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ч, 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу),

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Отже, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року, головою двору була ОСОБА_2 , членами колгоспного двору були ОСОБА_1 , 1956 року народження, ОСОБА_3 ,1953 року народження, ОСОБА_4 , 1976 року народження, ОСОБА_5 ,1980 року народження, а тому кожному з них належало по 1/5 частці на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п, 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі, свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності членів колгоспного двору на вказаний будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок від 12 жовтня 1988 року.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

До часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази суд дійшов висновку, що 1/5 частка житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , як частка у майні колишнього колгоспного двору, а тому суд приходить до висновку, що право позивача слід захистити шляхом визнання за позивачем права власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином, слід задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, при цьому суд вважає, що відсутні підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на 2/5 частини вищевказаного житлового будинку після смерті ОСОБА_2 , оскільки померла не мала права на 2/5 частини вказаного нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 200, 259, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, ст. 16, 392,1216-1219, 1223, 1268, 1270 ЦК України 2003 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Чопик Ірина Ярославівна про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , індекс НОМЕР_3 .

Відповідач: Великобірківська селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, смт. Великі Бірки вул.Грушевського,53, Тернопільський район Тернопільська область, , індекс 47740.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чопик Ірина Ярославівна, АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич