Номер провадження 2/225/1032/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/5862/20
"17" лютого 2021 р. м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Скиба М.М.,
за участю секретаря Пузиревської Ю.О.,
представника позивача Рибалка О.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою представника позивача - адвоката Рибалка Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Адвокат Рибалка О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що позивач, ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.08.2019, реєстровий номер 4091.
У зазначеному житлі разом із позивачем зареєстрована її малолітня донька ОСОБА_4 , 2018 року народження, а також колишній співмешканець, батько дитини ОСОБА_3 .
Позивач і відповідач проживали разом декілька років, у тому числі певний час і за зазначеною вище адресою. 24 вересня 2019 року між позивачем і відповідачем виник конфлікт, після сварки ОСОБА_3 забрав свої речі і виїхав із належного позивачеві житла.
З того часу сторони майже не спілкуються, відповідач зрідка дзвонить, аби дізнатися про життя доньки. Де ОСОБА_3 проживає тепер, позивачеві невідомо.
Факт непроживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується Актом про проживання/непроживання від 06.10.2020 року, складеним сусідами позивача.
Будь-які договірні відносини щодо порядку користування квартирою між сторонами також відсутні.
Факт реєстрації відповідача у належному позивачеві житловому приміщенні створює для позивача певні труднощі, оскільки ця обставина впливає на розмір плати за житлово-комунальні послуги, а також на питання призначення субсидії на їх сплату.
Провадження у справі відкрито 02.11.2020 р.
В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України.
Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , яка суду повідомила, що проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1 , а саме в будинку АДРЕСА_3 з 2017 року. Від попереднього власника квартири АДРЕСА_1 , їй стало відомо, що квартиру купила молода сім`я. У вересні 2019 року до цієї квартири заїхали ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та дитиною. Вона часто гуляє з дитиною біля будинку, та бачила ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 . Останній раз вона бачила ОСОБА_3 у вересні 2019 року, десь через тиждень як вони заїхали до цієї квартири. Ближче до грудня 2019 року вона стала ближче спілкуватися з ОСОБА_1 , бувати у неї вдома. З цього часу вона ніколи не бачила ОСОБА_3 у квартирі ОСОБА_1 .
Вислухавши пояснення позивача, його представника, свідка, дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.08.2019, реєстровий номер 4091. (а.с. 5-6).
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 проживали спільно в зазначеній квартирі та мають спільну доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7).
Згідно довідки КП «Торецьккомсервіс» від 06.09.2020 р., за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 9).
Згідно акту про проживання/непроживання від 06.10.2020 року, складеним сусідами ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 з 24 вересня 2019 року не проживає ОСОБА_3 . (а.с. 8).
У зв`язку з чим, суд зазначає.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Враховуючи, що квартира є власністю позивача, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.
Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_2 , знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача, без поважних причин понад один рік у вказаній квартирі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі ст.ст. 319,321,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 263,283 ЦПК України,
Позов представника представника позивача - адвоката Рибалка Олени Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 22.02.2021 р.
Суддя М.М. Скиба