Справа № 367/438/20
Провадження №2/367/1774/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

24 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

головуючого судді Линника В.Я.,

за участі секретаря Балинської О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної власності подружжя, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов зазначений вище позов, який з урахуванням уточненої позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог позивачка мотивує тим, що з 07.03.2008 р. перебуває у шлюбі з відповідачем. На протязі цього часу ними за спільні кошти була придбана квартира АДРЕСА_1 , вартістю на момент подання позову до суду 1 081 191,00 грн. Крім того, їй стало відомо, що відповідач має 607 000,00 грн., які вона вважає спільним майном подружжя.

У зв?язку із цим просила суд визнати квартиру АДРЕСА_1 та грошові кошти в сумі 607 000,00 грн. спільним майном подружжя; виділити їй в особисту приватну власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та 303 500,00 грн., визнавши за нею право власності на це майно; виділити ОСОБА_3 в особисту приватну власність 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та 303 500,00 грн., визнавши за ним право власності на це майно.

В подальшому за клопотанням представника позивача суд залишив без розгляду позовні вимоги в частині поділу грошових коштів в розмірі 607 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, просив його задовольнити. Позивачка в судове засідання не з?явилась, причини неявки суду не повідомила.

Відповідач та його представник в судове засідання не з?явились, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання через хворобу відповідача. Причини неявки в судове засідання представника відповідача не повідомив. Суд визнав неявку відповідача в судове засідання без поважних причин, оскільки суду не було надано доказів хворобливого стану відповідача, а його представник взагалі не повідомив про його причини неявки. Тому суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що сторони по справі з 07.03.2008 р. перебували у шлюбі. 11.08.2011 р. ними була придбана квартира АДРЕСА_1 . Вартість цієї квартири станом на 28.10.2019 р. становила 1 081 191,00 грн.

Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 07.03.2008 р. (т. 1 а.с. 106), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Витягом з державного реєстру правочинів від 11.08.2011 р., Договором міни від 11.08.2011 р., Актом приймання-передачі квартири від 11.08.2011 р. (т. 1 а.с. 108-116), звітом про оцінку майна житлового приміщення (т. 1 а.с. 122-159).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.07 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Виходячи із встановлених обставин та наведеного нормативного обґрунтування, суд дійшов висновку, що, оскільки спірна квартира була придбана за час шлюбу, у спільній власності подружжя ОСОБА_2 перебуває квартира АДРЕСА_1 , яка підлягає поділу.

Враховуючи, що суду не надано доказів можливості розподілити зазначену вище квартиру в натурі, сторони не просили виплати компенсації за частку в майні, суд в порядку розподілу майна подружжя визнає за кожним, позивачкою та відповідачем, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судом встановлено, що позивачкою у зв?язку із поданням позову було сплачено судовий збір в розмірі 8 440,96 грн. (т. 1 а.с. 14, 15). З метою підготовки позовної заяви до суду позивачкою було укладено договір на проведення експертної оцінки від 25.10.19 № 135 (т. 1 а.с. 117-119), згідно якого було виготовлено звіт про оцінку спірної квартири, за що позивачка сплатила 500,00 грн. (т. 1 а.с. 121). Крім того, позивачкою було сплачено своєму представнику за професійну правничу допомогу 9 300,00 грн., про що свідчать Договір про надання правової допомоги від 16.01.20 № 104 та меморіальні ордери (т. 1 а.с. 69-76). Отже, позивачкою понесено судові витрати на загальну суму 18 240,96 грн.

У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю, суд стягує із відповідача на користь позивачки зазначену вище суму судових витрат.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 71 СК України, ст.ст. 355, 368, 370 ЦК України, ст.ст.259, 263, 265, 280, 284 ЦПК України ,-

в и р і ш и в:

Задовольнити позов.

Визнати, що квартира АДРЕСА_1 є спільним сумісним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

В порядку розподілу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір та витрати, пов?язані з розглядом справи, в розмірі 18 240,96 грн. (Вісімнадцять тисяч двісті сорок гривень 96 коп.).

Рішення в повному обсязі буде виготовлено до 05.07.2021 р.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: В.Я. Линник