Справа № 137/1724/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" лютого 2021 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що після її смерті відкрилася спадщина на все майно, яке належало спадкодавцю на час її відкриття. До кола спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Вказує, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері, однак не може набути право власності на спадкове майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Габрук М.А. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача. Позовну заяву підтримує в повному обязі та просить її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Представник відповідача Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився, про день час та місце розгляду були належним чином повідомлені, про що відчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв чи клопотань не надходило.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.11) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження позивача (а.с.12) її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.13) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 08.02.1956 року.

Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с.14) позивач після укладення шлюбу 29.01.1978 року змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_5 ".

Відповідно до копії заповіту (а.с.15) ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та все те, що буде належати її на день смерті і на що вона матиме право заповідає за законом своїй дочці ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Тесівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №401 від 30.11.2020 р. (а.с.16) ОСОБА_2 , 1936 р.н. на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживала і була зареєстрована її дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до виписки з погосподарської книги за 1991-1995 роки за №402 від 3011.2020 р. (а.с.17) ОСОБА_3 зазначений як голова сім`ї, ОСОБА_2 зазначена як дружина.

Відповідно до довідки Тесявської сільської ради Літинського району Вінницької області за №400 від 30.11.2020 р. (а.с.18) згідно з записами погосподарської книги будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 числиться за покійним ОСОБА_3 .

Відповідно з Архівного витягу з рішення Тесівської сільської ради Літинського району 10 сесії 22 скликання від 19.03.1997 року (а.с.20) ОСОБА_3 передати у приватну власність земельну ділянку площею 0,73 га для ведення підсобного господарства в межах АДРЕСА_1 (так у документі).

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №1135/02-14 від 11.12.2020 р. (а.с.21) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю на те законних підстав.

Відповідно до технічного паспорту (а.с.22-24) зазначається технічна характеристика житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок, оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємицею за заповітом і має право на оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76, 81, 206, 247, 259, 263-268, 315 ЦПК України, ст.328, 1218, 1268 ЦК України, постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право приватної власності на житловий будинок, позначений на плані літ. "А", веранда літ. "а1", ганок, сарай літ. "Б", сарай літ. "Б1", сарай літ. "В", літня кухня літ. "Г", погріб літ. "п/Г", вбиральня літ. "Д", ворота з хвірткою №1, криниця №2, що розташовані в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.