Справа № 595/46/21
Провадження № 2/595/129/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Тхорик І.І.,

за участю секретаря судового засідання Пастушака І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч.2 ст.406 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 . Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Бучацького районного суду від 17.08.2017 (справа №595/1104/17). Проте, відповідач після розірванні шлюбу надалі проживає у даному будинку і змінювати місце проживання та реєстрації добровільно не бажає. Вказує на те, що відповідач спільним побутом з нею та іншими мешканцями будинку не пов`язаний, часто зловживає алкогольними напоями і систематично вчиняє домашнє насильство щодо неї, дітей та її батьків, не є членом сім`ї в розумінні СК України, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 12.01.2021 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу такої ухвали.

14 січня 2021 до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про зміну предмету позову, в якій вона просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 .

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 16 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року підготовче судове засідання у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позиваx ОСОБА_1 та її представник адвокат Пасічник А.З. в судове засідання не з`явилися, будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи.

Від представника позивача - адвоката Пасічника А.З. надійшла письмова заява, в якій він просить справу розглядати у його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не висловив заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Заявлений позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що є співвласником домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ) обґрунтовуючи таке тим, що відповідно до копій з погосподарської книги № 7 Переволоцької сільської ради Бучацького району за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав до суспільної групи колгоспного двору. У вказаному житловому будинку станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстрованими голова двору ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_3 та вона - внука ОСОБА_1 .

Згідно чинних на той час ст.ст.120, 123 ЦК (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 «а» постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Отже, вищевказаний житловий будинок на відповідній правовій підставі (кожному по ј частині) належав на праві спільної власності членам колгоспного двору, якими були: голова двору ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Переволоцькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області 05 листопада 2020 року).

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Як вбачається із погосподарської книги Переволоцької сільської ради Бучацького району №6 за 2011-2015 роки, головою домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 , зазначена ОСОБА_5 , а членами господарства: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 серпня 2017 року (справа № 595/1104/17) шлюб, укладений 15 травня 2002 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано.

За даними довідки Переволоцької сільської ради Бучацького району Тернопільської області №925 від 27 листопада 2020 року, склад сім`ї ОСОБА_3 наступний: онуки - ОСОБА_7 , 2004 р.н., ОСОБА_7 , 2009 р.н., ОСОБА_8 , 2013 р.н., ОСОБА_6 , 2014 р.н. ОСОБА_10 , 2002 р.н., а також чоловік ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_1 , 1984 р.н., та колишній зять ОСОБА_2 , 1976 р.н.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 вселився у спірний житловий будинок в якості члена сім`ї власника житлового будинку у зв`язку з укладенням у 2002 році шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Позивач, у позові зазначає про те, що відповідач, її колишній чоловік, систематично порушує правила співжиття у житловому будинку.

Так, відповідно до постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 08.12.2020 (справа №595/1800/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних розмірів доходів громадян, що становить 340 грн, а саме за те, що:

16 жовтня 2020 року приблизно о 20 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи по місцю спільного проживання в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області, вчинив психологічне та економічне насильство відносно тещі ОСОБА_3 , а саме виражався в її сторону різними нецензурними словами та виганяв із житлового будинку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 10 листопада 2020 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_2 по місцю проживання в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області вчинив домашнє насильство відносно дочки ОСОБА_10 , а саме психологічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, 23 листопада 2020 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_2 по місцю проживання в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї тещі ОСОБА_3 , в ході якого виражався в її сторону різними нецензурними словами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ІНФОРМАЦІЯ_6 о 02 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем проживання в с. Переволока Бучацького району Тернопільської області, вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 психологічного характеру, а саме обзивав її різними нецензурними словами та шарпав за верхній одяг, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, позивач вказує на те, що ОСОБА_2 є власником 1/5 частини будинку в с. Озеряни Чортківського району Тернопільської області і має змогу проживати окремо, про що свідчить наступне:

За даними копії з погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_2 ) за 1991-1995 рр., довідки №33/2-11, виданої Озерянською сільською радою Бучацького району Тернопільської області 08 лютого 2021 року, станом на 15.04.1991 домогосподартсво у с.Озеряни Бучацького району Тернопільської області відносилось до колгоспного двору, у якому проживали та були зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , чоловік ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , дочка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та зять ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Місце роботи і посада відповідача по справі ОСОБА_2 зазначено с/с «Прикарпаття», тракторист. У графі щодо тимчасово відсутніх членів господарства зазначено, що останній вибув у листопаді 1994 року у зв`язку із службою в армії.

Згідно копії погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) за 1996-2000 рр., у колгоспному дворі були записані: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 .. У графі щодо відміток про тимчасово відсутніх членів господарства вказано про те, що ОСОБА_2 у листопаді 1994 році вибув, оскільки знаходився в армії, у травні 1996 року такий повернувся.

Відповідно до копії погосподарської книги (особовий рахунок № НОМЕР_4 ) за 2001-2005 рр., до зареєстрованих у вищезазначеному колгоспному дворі входили: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_2 , останній 06 грудня 2002 року остаточно вибув із домогосподарства у с.Переволока.

Згідно ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є, показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст. ст. 77-78 ЦПК України - суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником спірного житлового будинку.

Відповідач вселилась у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

За наведених обставин, судом вважається доведеним, що відповідач спільним побутом із позивачем не пов`язаний, шлюб між сторонами припинений рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 17.08.2017, окрім того, відповідач вчиняє щодо співмешканців домашнє насильство, а тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 серпня 2019 року в справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18).

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.41 Конституції України, ч.1 ст.317, ст.319, 321, 383, ст.391, 406 ЦК України, 64, ст. 156 ЖК України та керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279,280, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_15 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення задовольнити.

Припинити право користування ОСОБА_2 житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_15 судовий збір в розмірі 908 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Бучацького районного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01 липня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

Суддя: І. І. Тхорик