Номер провадження 22-ц/804/247/21
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Агєєва О.В., Папоян В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Гладуха О.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 на ухвалу Артемівсько-го міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2020 року про залишення заяви без роз-гляду у справі № 219/14105/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення юри-дичного факту, заінтересовані особи: Головне управління МВС України в Донецькій області, Головне управління Національної поліції України в Донецькій області (суддя першої інстанції Погрібна Н.М.),

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження з зая-вою, уточнивши вимоги якої просив постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що він в період часу з 14 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та з 07 листопада 2015 року по 13 вересня 2016 року виконував службові обов`язки атестованого працівника МВС України та брав безпосередньо участь у забезпеченні, проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Із залучених до справи пояснень ОСОБА_1 та матеріалів справи вбачається, що заявник не піднімає питання про встановлення юридичного факту про визнання його статусу як учасни-ка бойових дій, оскільки у встановленому законом порядку такий статус йому уже надано, про що свідчить відповідне посвідчення. Встановлення юридичного факту заявнику необхідно для набуття відповідного правового статусу для отримання соціальних пільг та гарантій, передба-чених законодавством України, зокрема виплат грошової надбавки за безпосередню участь у антитерористичні операції.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2020 року за-яву ОСОБА_1 залишено без розгляду. Рішення суду мотивоване тим, що при розгляді цієї цивільної справи в порядку окремого провадження виник спір про право, з огляду на що спір має вирішуватися в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інста-нції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строк виконання обов`язків по захисту незалежності країни в зоні АТО має встановлюватися відповідно до наказу МВС України № 395 від 23 травня 2019 року, яким затверджено Положення про комісію Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, оскільки він звернувся до суду з вимогами про вста-новлення юридичного факту, а саме часу його участі в антитерористичній операції, оскільки заінтересовані особи Головне управління Національної поліції України в Донецькій області та Головне управління УМВС України в Донецькій області не визнають цей термін. Судом не нада-но належної правової оцінки тим фактам, що заявник вже має посвідчення учасника АТО і іншо-го шляху підтвердити факт протягом якого часу він приймав безпосередньо участь в АТО немає.

Головним управлінням національної поліції в Донецькій області на апеляційну скаргу зая-вника надано письмовий відзив, в якому заінтересована особа просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2020 року залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заінтересованою особою Головним управлінням МВС України в Донецькій області пись-мовий відзив на апеляційну скаргу заявника на час розгляду справи не наданий.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не переш-коджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду представники заінтересованих осіб Головного управління Національної поліції України в Донецькій області та Головного управління Міністер-ства внутрішніх справ України в Донецькій області не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заінтересовані особи Головне управління Національної поліції України в Донецькій облас-ті, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області судові повіс-тки-повідомлення про розгляд справи 17 лютого 2021 року отримали 02 лютого 2021 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 232, 233).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників заінтересованих осіб Головного управління Національної поліції України в Донецькій області та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні апеляційного суду заявник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляцій-ної скарги, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести своє рішення, який задово-льнити заяву про встановлення юридичного факту.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заяв-ника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за ная-вними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_3 просив встановити факт, що він в період із 14 квітня 2014 року по 06 листопада 2015 року та із 07 листопада 2015 року по 13 вересня 2016 року виконував службові обов`язки атес-тованого працівника МВС України та брав безпосередню участь у забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі АТО на території Донецької області.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного су-дочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або від-сутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 1, 2 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду.

Окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звер-нутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з на-ступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть су-перечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недо-веденням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалі-зації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить вини-кнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого прова-дження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд зали-шає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 червня 1016 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що встановлення юридичного факту заявнику, а саме визна-чення періоду його безпосередньої участі в антитерористичній операції, необхідно для набуття відповідного правового статусу для отримання соціальних пільг та гарантій, передбачених учас-никам бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захис-ту» та Законом України «Про боротьбу з тероризмом».

З огляду на зазначене, посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що судом першої ін-станції не надано належної правової оцінки тому факту, що заявник вже має статус учасника АТО не заслуговує на увагу.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, суд першої інстанції взяв до уваги позицію Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яким оспорюється безпосередня участь ОСОБА_1 в проведенні АТО в періоди, які не зазначені в наказах АТЦ при СБУ і на яких наполягає заявник, та дійшов вірного висновку про наявність спору про право, який належить вирішувати в порядку позовного провадження.

Висновки суду щодо наявності спору про право, зроблені без порушення норм процесуаль-ного права, та згідно із ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд дійшов вірного висновку про залишення заяви без розгляду та роз`яснив право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ар-темівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 лютого 2021 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.В. Агєєв

В.В. Папоян