Справа № 372/3993/20
Провадження № 2-448/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Загоруй О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, третя особа ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2002 року, який рішенням Обухівського районного суду Київської області від 04.11.2004 року було розірвано та від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_4 . Повнолітній син проживає разом з позивачем, навчається у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства та знаходиться на її утриманні. Оскільки власного доходу син не має, тому за проїзд до м. Києва та забезпечення повноцінних потреб сина при навчанні сплачує позивач. Враховуючи вищевикладене позивач просила стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина аліменти у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років та додаткових витрат на дитину в розмірі 16133 грн.

14 грудня 2020 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

04.02.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки доходів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та вказала, що вони з повнолітнім сином проживають разом, син знаходиться на її утриманні, оскільки навчається в коледжі. Відповідач з сином не спілкується, матеріальну допомогу не надає.

Відповідач в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на сина в розмірі 1/6 частки свого доходу. Зазначив, що до повноліття сплачував аліменти сину, заборгованості по виконавчому листу не має. У нього на утриманні є ще неповноліття дитина, батьки пенсіонери.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, пояснив, що навчається стаціонарно на платній основі, під час навчання проживає в гуртожитку. Після досягнення повноліття він знаходиться на утриманні матері, додаткового заробітку не має.

Суд, вислухавши позивача, відповідача та третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками повнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно довідки №348 від 14.09.2020 року ОСОБА_4 навчається у Київському державному коледжі туризму та готельного господарства з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року за спеціальністю «Право»», на денній формі навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При вирішенні питання про визначення розміру аліментів суд враховує наступне.

ОСОБА_4 навчається за контрактом на денній формі навчання, відтак самостійного заробітку не має, потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд, діючи на виконання завдання цивільного судочинства, яке полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді і вирішенні цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, керуючись загальновідомими відомостями про необхідні соціально-побутові витрати, їх обсяг, вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджені аліменти на дитину, зобов`язаний брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Ці положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину відповідно до копій квитанцій від 29.05.2018 року на суму 2860 грн. за підготування курсів з української мови, від 08.08.2018 року на суму 5000 грн. за навчання в коледжі, 31.08.2018 року на суму 2352 грн. та 450 грн. за проживання в гуртожитку, від 23.01.2019 року на суму 5000 грн. за навчання в коледжі, від 01.03.2019 року на суму 2352 грн. та 450 грн. за проживання в гуртожитку, від 03.09.2019 року на суму 2352 грн. та 450 грн. за проживання в гуртожитку, від 07.09.2019 року на суму 5000 грн. за навчання в коледжі, від 15.01.2020 року на суму 5500 грн. за навчання. Однак вказані витрати в розумінні ст.185 СК України не є додатковими витратами, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд враховує, що відповідач на час понесення зазначених витрат сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 89,141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, третя особа ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 листопада 2020 року по 30 червня 2022 року.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виховання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Проць