Справа № 1412/2361/12
Провадження № 6/487/86/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням закордонного паспорта, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася із вищезазначеною заявою, в якій просить скасувати рішення від 04.02.2019 року про відмову у перетинанні державного кордону України.

У судове засідання призначене на 19.02.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені у відповідності до вимог чинного законодавства. Заявниця надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутності та задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, враховуючи пояснення учасників справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 14.03.2012 року було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України з вилученням заграничного паспортного документу громадянку України ОСОБА_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області перебувало на виконанні зведене виконавче провадження №30857723, по якому здійснювалось виконання: - рішення Ленінського райсуду м.Миколаєва по справі №2-2844 про стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу 437461,14грн; - рішення Корабельного райсуду м.Миколаєва по справі №2-1631 про стягнення на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу 602196,72 грн.; - постанови ВДАІ №015931 від 17.11.2011р. про стягнення на користь держави штрафу у розмірі 850 грн.; - наказ Господарського суду Миколаївської області №5016/2225/2011(6/134) про стягнення на користь Лиманівської сільради Жовтневого району Миколаївської області боргу 28472,04 грн.; - рішення Корабельного райсуду м.Миколаєва по справі №2-245 про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу 1820грн; - рішення Корабельного райсуду по справі №2-245/2011 про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу 3620024,21грн (458132,33дол США). Боржником по зазначеним стягненням була ОСОБА_1 .

З листа відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №9508 від 17.09.2020 року вбачається, що відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, зведене виконавче провадження за номером 30857723 не обліковується.

Одночасно з цим у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебувало 6 (шість) виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , які у 2013 році завершені на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, яка діяла станом на дату прийняття рішення) та 1 (одне) виконавче провадження відносно Вас завершене у 2014 році на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону станом на дату прийняття рішення).

Надати більш детальну інформацію не вбачається за можливе, оскільки зазначені виконавчі провадження знищенні, у відповідності до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017, оскільки строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Одночасно з цим, повідомлено, що у провадженні відділу перебувало виконавче провадження №45946695 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-245/2011, виданого 04.01.2012 Корабельним районним судом міста Миколаєва про стягнення з Вас на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості 3620024,21 гривень, яке 01.03.2016 закінчено на підставі п. 4 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, яка діяла станом на дату прийняття рішення).

Суд вбачає, що заборона виїзду за кордон України позбавляє права заявниці спілкуватися зі своєю родиною в повній мірі.

Між тим, згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

У розумінні ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд вважає, що оскільки виконавче провадження, в рамках якого було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України закінчено, а боржник ОСОБА_1 звернулася до суду із вмотивованою заявою про скасування тимчасового обмеження у виїзді за межі України, суд вважає необхідним задовольнити заяву та скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заінтересована особа: Начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Ю. Заліпаєв (місце знаходження: м. Миколаїв, проспект Миру 46/1), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України з вилученням закордонного паспортного документу задовольнити частково.

Скасувати тимчасове обмеження фізичної особи Громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України з вилученням заграничного паспортного документу.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена учасниками справи безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення повного тексту ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя Д.Г. Нікітін