Провадження № 2/679/362/2021
Справа № 679/716/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Плазій Н.В.,

номер справи 679/716/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Нетішинського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з 01 листопада 1999 року по 15 квітня 2021 рік вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

За час спільного проживання у шлюбі сторони набули у власність: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 ; земельну ділянку площею 0,1643 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Загальна орієнтовна вартість спільного нажитого майна становить 1045000 грн.

Усе вище перелічене майно зареєстроване на відповідача.

Позивач у позові вказує, що усно вона з відповідачем домовилась, що автомобіль, житловий будинок та земельна ділянка залишаються для відповідача, а квартира для неї. На підтвердження такої домовленості відповідач віддав їй правовстановлюючі документи на квартиру та переїхав жити у будинок в с. Старий Кривин, проте від нотаріального оформлення вказаної домовленості відмовляється.

На підставі наведеного, посилаючись на приписи ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України (далі СК України), ст. ст. 368, 372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ОСОБА_1 просить:

-визнати об`єктом спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 ; земельну ділянку площею 0,1643 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

-в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної власності подружжя, визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність ОСОБА_1 однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

-в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної власності подружжя, визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність ОСОБА_2 : автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 ; земельну ділянку площею 0,1643 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Будь-які інші заяви та клопотання сторони до суду не подавали.

Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 07 червня 2021 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25 червня 2021 року.

Будь-які інші процесуальні дії судом не здійснювались.

Позивач та її представник в підготовчому засіданні позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві просили такий задовольнити повністю. Поряд з цим, представник позивача вказав на те, що враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України він вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору залишити за позивачем.

Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав повністю, не заперечував щодо запропонованого позивачем варіанту поділу майна.

Суд, заслухавши учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 листопада 1999 року по 15 квітня 2021 рік перебували у шлюбі та на даний час шлюб між ними розірвано, означене підтверджується даними свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 07 листопада 1999 року Нетішинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15 квітня 2021 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (арк. спр. 5, 6).

Також судом встановлено та сторонами не оспорюється, що останні за час перебування в шлюбі набули у власність:

1)однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

2)автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_1 ;

3)земельну ділянку площею 0,1643 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

4)житловий будинок, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Означене підтверджується даними правовстановлюючих документів, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17 травня 2021 року, та інформацією Головного сервісного центру МВС від 30 квітня 2021 року (арк. спр. 7-15).

Суд вважає, що вищезазначене майно придбане сторонами під час перебування у шлюбі, тому є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Правилами статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частини друга статті 364 ЦК України).

Отже, стаття 60 СК України, стаття 368 ЦК України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

При цьому судом враховується те, що відповідач визнав позов та погоджується на запропонований позивачем варіант розподілу спільного майна, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору залишити за позивачем зважаючи на те, що остання про таке просила.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити повністю.

Визнати об`єктом спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ;

- земельну ділянку площею 0,1643 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована в АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок АДРЕСА_3 , загальною площею 43.7 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м.;

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати право власності, виділивши з спільного майна подружжя в особисту приватну власність ОСОБА_1 :

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Виділити з спільного майна подружжя в особисту приватну власність ОСОБА_2 :

- автомобіль марки «Volkswagen Transporter», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 47,3 кв.м., житловою площею 22,2 кв.м.;

- земельну ділянку площею 0,1643 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0029, що розташована в АДРЕСА_2 .

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2475 (дві тисячі чотириста сімдесят п`ять) гривень, сплачений нею при поданні позову.

Решту суму судових витрат позивача ОСОБА_1 залишити за нею.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 29 червня 2021 року.

Суддя О.М. Гавриленко