Справа № 127/2-6784/08
Провадження № 22-ц/801/324/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Федчишена С.А., повний текст якої складено 02.12.2020

в справі №127/ 2-6784/08

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест - Кредо» (заявник)

за участі: Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (стягувач), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( заінтересована особа), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (боржники)

про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом АКІБ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

встановив:

ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду міста Вінниці від 18.11.2008 по справі № 2-6784/08 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованість за договором споживчого кредиту № 0 від 15.12.2006 на суму 37 121 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 18.11.2008 еквівалентно 215 076, 20 грн., а також судові витрати 1 730,00грн та звернено стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог, а саме на квартиру, що на праві власності належить ОСОБА_1 .

На виконання вищевказаного рішення судом видано виконавчий лист № 2-6784/08 від 18.11.2008, проте на даний час виконавчі провадження по виконанню вищевказаного листа відсутні.

Посилаючись на те, що 26.06.2013 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги. Разом з тим, в подальшому 15.04.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2227/К/1, за умов якого (п. 1) Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з п. 2 Договору про відступлення прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пенею, штрафів, передбачених Основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна Боржників, вимоги які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із Боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутств Боржників, виконавчих проваджень щодо Боржників, в тому числі щодо майна Боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із Боржниками, договорами з арбітражними керуючими Боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів Боржників тощо.

Як вбачається з п. 120 Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги було здійснено відступлення права вимоги зобов`язань, зокрема ОСОБА_2 за Договором споживчого кредиту № 0 від 15.12.2006 та на підставі Договору іпотеки від 15.12. 2006 - майновий поручитель - ОСОБА_1 .

Вказані обставини і стали підставою для звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК Інвест - Кредо» у виконавчому листі № 2-6784/08 від 18.11.2008 (відносно ОСОБА_1 ), виданому на виконання рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 18.11.2008 по справі № 2-6784/08 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року заяву задоволено. Замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Інвест - Кредо» у виконавчому листі № 2-6784/08 від 18.11.2008 (відносно ОСОБА_1 ), виданому на виконання Рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 18.11.2008 по справі № 2-6784/08 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно заборгованості за Договором споживчого кредиту № 0 від 15.12.2006.

Не погодившись із ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Судове рішення оскаржується ОСОБА_1 з підстав відсутності виконавчого провадження, а доводи апеляційної скарги полягають в тому, що на момент звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження виконавче провадження відсутнє, так як 19.09.2013 року постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з відсутністю у боржника майна, а відтак відсутня сторона цього виконавчого провадження, що є підставою для відмови в задоволенні такої заяви.

Від ТОВ «Фінансова компанія Інвест - Кредо» надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому заявник просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а в задоволенні скарги відмовити.

Від інших учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

В судовому засіданні представник ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» - адвокат Панчук А.В. проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просить залишити в силі ухвалу суду першої інстанції як постановлену з додержанням вимог процесуального закону.

Інші учасники справи, зокрема, апелянт, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Вирішуючи вимоги заяви суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача з ПАТ «Дельта -Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК Інвест -Кредо».

За змістом резолютивної частини рішення Ленінського районного суду Вінницької області від 18 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь АКІБ «Укрсиббанк» заборгованість по кредиту в сумі 215 076,20 грн (а не 37 121 доларів США з вираженням еквіваленту в національній валюті, як про те стверджує заявник), неустойку за порушення зобов`язань в сумі 500 грн, пеню в сумі 5 654,70 грн, а всього на загальну суму 221 230,90 грн (а.с. 63).

За заявою АКІБ «Укрсиббанк» від 09.12.2008 по справі видано виконавчі листи (а.с. 66).

Апелянтом - боржником ОСОБА_1 не оспорюється перехід права вимоги за кредитним договором спочатку від АКІБ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк» (на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 - а.с. 120), а потім від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» (на підставі договору № 227/К/1 про відступлення прав вимоги від 15.04.2020 - а.с. 156) .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2020 року у справі N 1805/5998/2012.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, умовою для заміни сторони виконавчого провадження є рішення суду, що підлягає виконанню, але яке не виконане.

Як слідує із матеріалів справи, постановою головного державного виконавця від 19.09.2013 виконавчий документ №2-6784/08 повернено стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна - а.с. 226).

Відтак рішення Ленінського районного суду міста Вінниці від 18.11.2008 по справі № 2-6784/08 не виконано.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Відтак ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В.Міхасішин