Ухвала

01 липня 2021 року

м. Київ

справа № 501/3031/15-ц

провадження № 61-5116ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Симон Євгенія Юріївна, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним та відновлення дії попереднього заповіту,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Симон Є. Ю., треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним та відновлення дії попереднього заповіту.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про заміну правонаступника задоволено.

Залучено замість ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступника ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , залишено без задоволення, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року залишено без змін.

Повний текст судового рішення складено 21 квітня 2021 року.

У червні 2021 року ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.

Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року лише 13 травня 2021 року, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.

В той же час, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішено, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначаються порушення, допущені судом, які визначені у частинах першій, третій статті 411 цього Кодексу.

Посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення обґрунтування випадків, перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої та або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

У зв`язку з цим заявнику необхідно усунути вказані вище недоліки касаційної скарги та відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, за подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи заявлені три позовні вимоги немайнового та майнового характеру, судовий збір за подання касаційної скарги становить 2 923,20 грн (487,20 ? 3) ? 200%). Заявник частково сплатив судовий збір в сумі 454,00 грн, тому йому необхідно доплатити суму в розмірі 2 469,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату, або докази звільнення від сплати судового збору.

Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , строк на касаційне оскарження рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та постанови Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 02 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк