Справа №127/8632/21
Провадження № 2/127/1528/21
УХВАЛА

25 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Чорнобров О.Л.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Дунаєва І.Б.

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - адвоката Чубенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Української Православної церкви (Православної Церкви України)», про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконними та скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Української Православної церкви (Православної Церкви України)", про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконними та скасування реєстраційних дій.

Позивач, звертаючись до суду, мотивує свої вимоги, посилаючись на норми Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», зазначає про протиправну зміну підлеглості релігійної громади та відсутність правових підстав для реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції, у зв`язку з чим просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати Наказ начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації №39 від 02.04.2019 року про реєстрацію статуту релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви в с. Новоживотів Оратівського району (у новій редакції);

2) визнати незаконною та скасувати реєстраційну дію від 08.04.2019 року, якою внесено зміни до відомостей про юридичну особу релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви с. Новоживотів Оратівського району (), а саме змінено назву юридичної особи. Номер запису: 1000561;

3) визнати незаконною та скасувати реєстраційну дію від 08.04.2019 року, якою внесено зміни до відомостей про юридичну особу релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної Церкви с. Новоживотів Оратівського району (), а саме змінено керівника юридичної особи. Номер запису: 2000561.

09.06.2021 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Української Православної церкви (Православної Церкви України)" адвоката Чубенко С.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із непідсудністю даної категорії справ судам загальної юрисдикції.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення заявлене представником третьої особи клопотання про закриття провадження у справі.

Представник позивача та позивач вважають, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, представник відповідача щодо вирішення даного питання поклався на розсуд суду, представник третьої особи вважає, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому провадження в справі слід закрити.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 20ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції), релігійна організація визнається юридичною особою з дня її державної реєстрації; релігійна організація як юридична особа користується правами і несе обов`язки відповідно до чинного законодавства і свого статуту (положення).

Згідно зі ст.7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції) релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій.

Положеннями частин першої - п`ятої ст.8 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (в чинній редакції) передбачено, що релігійна громада є місцевою Релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб.

Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади; релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням).

Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади; рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюються загальними зборами релігійної громади; такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади.

Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення.

Отже, спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом) відносяться до спорів щодо управління такою юридичною особою і мають розглядатись у порядку господарського судочинства.

Такий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (провадження № 12-84гс20), вказуючи, що спори між релігійною організацією та її учасником (засновником, членом), пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої організації, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

При цьому Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними в розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК незалежно від того, чи є позивач та інші учасники справи акціонерами (учасниками) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є членом Релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної церкви с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області.

Підставою звернення до суду є незгода ОСОБА_1 як учасника (члена) Релігійної громади Свято-Покровської парафії Української Православної церкви с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області з рішенням загальних зборів релігійної організації про зміну канонічної підлеглості та реєстрацію статуту в новій редакції, реєстраційними діями пов`язаними з цими рішеннями, а такі рішення належать до рішень, які були ухвалені всередині цієї громади (релігійної організації) щодо реалізації цивільних прав, свобод та інтересів членів релігійної громади, а також спрямовані на забезпечення діяльності релігійної організації як юридичної особи з метою задоволення інтересів її членів, з огляду на що, суд дійшов висновку, що спір виник щодо діяльності та управління релігійною організацією, а тому підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскарження ж реєстраційних дій, що зазначено як предмет позову в цій справі, є похідною вимогою від спору щодо дійсності статуту релігійної організації.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.4 ГПК України, фізичні особи, які не є підприємцями, мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 256, 263 ЦПК України, ст. 4, 20 ГПК України, Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації», суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Релігійна організація «Релігійна громада Свято-Покровської парафії Української Православної церкви (Православної Церкви України)» про визнання незаконним та скасування наказу, визнання незаконними та скасування реєстраційних дій - закрити.

Роз`яснити учасникам справи, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 30.06.2021 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна