Справа № 286/784/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7256 га, кадастровий номер :02:000:0119, та площею 0,6635 га, кадастровий номер :01:000:0249, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району, і належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №053697 та серії ЖТ №053696, виданих 18.04.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №111 від 04.04.2003, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , спадкоємцем за заповітом якої була її дочка ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті матері, вступивши в управління та володіння спадковим майном. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Вона, позивач, прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , так як у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, в нотаріальній конторі, їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як державні акти на право власності на земельні ділянки були видані спадкодавцю не за життя, а після смерті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач в своїй позовній заяві просить справу слухати у її відсутність. Представник відповідача надав клопотання, в якому також просить справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи ТОВ «Агро-Стандарт» про причини неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ж п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Статтею 2 вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 3.5.Листа Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного Листа ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Копія уточненого списку громадян-співвласників ПСП «Нива» с. Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області, що мають право на земельну частку пай (а. с. 17 зворот) свідчить, що до складу громадян-співвласників ПСП «Нива» с. Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області, що мають право на земельну частку пай входить під № 836 ОСОБА_2 . Її сертифікат серії ЖТ №0064660 зареєстровано 26.11.1997. Відповідно, ОСОБА_2 при житті набула право власності на спірні земельні ділянки.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29.03.1998.

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7256 га та площею 0,6635 га, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району.

ОСОБА_3 є дочкою спадкодавця та спадкоємцем за заповітом. Вона прийняла спадщину на підставі ст.549 ЦК України (1963 року) після смерті матері ОСОБА_2 , вступивши у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця в управління та володіння спадковим майном, так як проводила поточний ремонт в будинку, користувалася речами та обробляла земельну ділянку. Однак, документально спадщину не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. На день її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки, які вона успадкував після смерті матері.

Вказані обставини підтверджуються копіями: державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №053697 та серії ЖТ №053696 від 18.04.2003, посвідки про народження серії НОМЕР_2 , витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 24.05.2019, заповіту від 02.02.1995, довідки виконавчого комітету Овруцької міської ради №93 від 27.01.2021 та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 05.05.2014.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Позивач є дочкою спадкодавця ОСОБА_3 та спадкоємцем за заповітом. Вона є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, так як у встановлений законом шестимісячний строк подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , які б претендували на спадщину, немає. Однак, спадщину на земельні ділянки позивач оформити не може, так як державні акти на право власності на земельні ділянки видані спадкодавцю ОСОБА_2 не за життя, а після її смерті.

Дані обставини, в свою чергу, підтверджуються копіями: заповіту від 03.08.1994, зареєстрованого в реєстрі за №41, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №415/02-31 від 01.03.2021, витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 09.02.2021 та повідомленням Овруцької ДНК №36/01-16 від 13.01.2021.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0249 та інформація з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна свідчить, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, в Державному реєстрі іпотек, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості відсутні.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєсту прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, в свою чергу, свідчить, що земельна ділянка площею 1,7256 га, кадастровий номер :02:000:0119, перебуває в оренді ТОВ «Агро-Стандарт».

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов`язки власника ( спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право власності на спадкові земельні ділянки.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), яка проживає по АДРЕСА_1 , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7256 га, кадастровий номер :02:000:0119, та площею 0,6635 га, кадастровий номер :01:000:0249, які розташовані на території Великочернігівської сільської ради Овруцького району, і належали ОСОБА_2 на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ №053697 та серії ЖТ №053696, виданих 18.04.2003 на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації №111 від 04.04.2003, які успадкувала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець