РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1291/20

Провадження №2/568/618/21

10 лютого 2021 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

за участі представника позивача адвоката Бірук Т.Б.

представника відповідача Кучеренко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Радивилівської міської ради про визнання права на спадкове нерухоме майно - земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Радивилівської міської ради про визнання права на спадкове нерухоме майно - земельну частку (пай).

В обґрунтування позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_1 , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ № 0186130 від 15.01.1996 р. Спадщину після його смерті прийняла дружина - мати позивача - ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7 , зять ОСОБА_8 , та онуки ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які проживали зі спадкодавцем на час його смерті. Однак свої спадкові права не оформили. Матір позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай), що належала їй відповідно до сертифіката на права на земельну частку (пай) серія РВ №0186129 від 15.01.1998 року. Сестра позивача ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Її чоловік помер ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їх діти, онуки спадкодавців відмовляються від прийняття спадщини щодо вказаних земельних ділянок на користь позивача.

Він є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_12 , оскільки проживав з ними на час їх смерті. Вказаний факт встановлений рішенням Радивилівського районного суду від 14.12.2017 року. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно він звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дані земельні частки (пай), які були втрачено. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право на вищевказані земельні частки (пай).

Ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області від 17.11.2020 року справу прийнято розгляду, вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 23.12.2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Бірук Т.Б. позивні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності відсутності. вказавши, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Представник відповідача Радивилівської міської ради Кучеренко Н.В. в судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №11, виданий Підзамчівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 19.04.1999 року. (а.с.11)

ОСОБА_13 , належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності агровиробничого об`єднання пайовиків «Промінь», розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0186130 (а.с. 22).

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Стаття 529 ЦК УРСР 1963 року визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_13 з ним проживали дружина ОСОБА_6 , зять ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_11 , син ОСОБА_1 (без реєстрації), онука ОСОБА_9 , онук ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 , онука ОСОБА_9 .

Отже, після смерті ОСОБА_13 всі належні йому права та обов`язки, у тому числі й право на спірну земельну частку (пай), перейшли до спадкоємців за законом, якими є його дружина ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_11 яка опмерлда 04.07.2008 року, позивач ОСОБА_1 та його племінники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які залучені до участі у справі в якості третіх осіб. Однак спадщину після смерті ОСОБА_1 не було оформлено.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №38, виданий Підзамчівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 10.10.2008 (а.с.12)

ОСОБА_6 , належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності агровиробничого об`єднання пайовиків «Промінь», розміром 2,73 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0186129 (а.с.23).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №29, виданий Підзамчівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 15.09.2007 року. (а.с.16)

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №26, виданий Підзамчівською сільською радою Радивилівського району Рівненської області 06.07.2008 року.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області по справі №568/264/17 від 14 грудня 2017 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 постійно проживав зі спадкодавцями ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 . (а.с.27-28)

Згідно витягу №50774967 про реєстрацію в спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 заведено спадкову справу (а.с.25)

Згідно витягу №50775610 про реєстрацію в спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 заведено спадкову справу (а.с.24)

Приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Рівненської області Драновським Ю.М. після смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_6 заведено спадкові справи №18 та №19 за 2018 рік, за заявою ОСОБА_1 У видачі ОСОБА_1 свідоцтв про право на спадщину на земельні частки (пай), що залишились після смерті ОСОБА_13 та ОСОБА_6 відмовлено, в зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів. (а.с.13).

Про втрату оригіналу сертифікату про право на земельну ділянку (пай) в землях КСП «Промінь» с.Підзамче серії РВ №0186130 від 15.01.1998 року, виданого на ім`я ОСОБА_13 розміщено оголошення в газеті «Прапор перемоги» за 29.03.2019 року №11 (а.с.14).

Про втрату оригіналу сертифікату про право на земельну ділянку (пай) в землях КСП «Промінь» с.Підзамче серії РВ №0186129 від 15.01.1998 року, виданого на ім`я ОСОБА_6 розміщено оголошення в газеті «Прапор перемоги» за 05.04.2019 року №12 (а.с.15).

Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини - земельної частки (пай), що належала ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_1 подавши відповідні заяви - ОСОБА_10 (а.с.33, 29-32), ОСОБА_15 (а.с.42, 34-37), ОСОБА_4 (а.с.38.39-40), ОСОБА_14 (а.с.45,43-44)

Враховуючи, що матір позивача ОСОБА_6 померла після ІНФОРМАЦІЯ_9 , тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняв її син ОСОБА_1 , інші спадкоємці відмовляються від прийняття спадщина на користь позивача.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно положень статей 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до пункту а) частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки, у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи норму ч. 4 ст. 206 ЦПК України, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.81, 131,152 ЗК України, ст. ст. 373, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 17, 223, 264, 268, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , до Радивилівської міської ради про визнання права на спадкове нерухоме майно - земельну частку (пай) - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 2,73 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належала ОСОБА_13 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) (серія РВ №0186130 від 15 січня 1998 року), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 2,73 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належала ОСОБА_6 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) (серія РВ №0186129 від 15 січня 1998 року), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Радивилівська міська рада Рівненської області, код ЄДРПОУ , місце знаходження: 3550, м.Радивилів вул.Паркова, 5 Радивилівського району Рівненської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , паспорт НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2021 року

Суддя В.О. Троцюк