УХВАЛА

про зупинення провадження

22.02.2021р. Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Зуб І.Ю.,

за участю секретаря Щербань А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Кредитної спілки «Громада» (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Робоча, б.52) про стягнення грошових вкладів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення та процентів по них, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Громада» про стягнення грошових вкладів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення та процентів по них.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

20.10.2020 року згідно реєстру вхідної кореспонденції судді передано відзив відповідача на позовну заяву.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення засідання без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання про зупинення провадження по справі.

Представник відповідача надала заяву про проведення засідання без її участі, просила зупинити провадження по справі.

Суд, дослідивши клопотання про зупинення провадження, матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2018 року між ним та кредитною спілкою «Громада» укладено договір № 1791 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно умов якого на депозитний рахунок спілки ним внесено 30 000 грн строком на 20 місяців, а саме - до 22.04.2020 року зі сплатою відсотків у розмірі 25 % річних. 06.09.2019 року між ним та кредитною спілкою «Громада» укладено договір № 2447 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно умов якого на депозитний рахунок спілки ним внесено 40 000 грн строком на 6 місяців, а саме - до 06.03.2020 року зі сплатою відсотків у розмірі 28 % річних. Крім того, між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору № 1791 про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, згідно умов якого на депозитний рахунок спілки позивачем довнесено 44 421,54 грн.

Позивач зазначив, що відповідач припинив виконувати свої зобов`язання за договорами та не виплатив відсотки.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором строкового, вкладу, позивач просить стягнути з КС «Громада» на його користь суму основного внеску (вкладу) у загальному розмірі 114 421,54 грн; відсотки в сумі 28 002,80 грн.; інфляційні втрати в розмірі 281,65 грн., 3% річних в сумі 469,42 грн. та судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 320/5115/17 за позовом фізичних осіб до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначив, що застосований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 6-64цс19) спосіб визначення обсягу відповідальності банку за порушення зобов`язання у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі не лише не відповідає положенням частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а й порушує засади справедливості, добросовісності, розумності та створює суттєві ризики стабільності функціонування банківської системи держави і можливості незаконного збагачення значної кількості осіб - споживачів банківських послуг.

Аналіз норм цивільного та банківського законодавства в їх сукупності та взаємозв`язку дає підстави для висновку про те, що передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідальність банку як виконавця фінансових послуг у вигляді сплати споживачеві пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення виконання надання послуги настає лише у випадку, коли у відповідному договорі (банківського вкладу або банківського рахунка) сторони встановили, що така послуга є оплачуваною, і визначили її вартість. В іншому випадку необхідно застосовувати положення вказаної правової норми про те, що у разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення (при цьому законодавець не вказує вид неустойки - штраф чи пеню, що підлягає сплаті). Наведена конструкція правової норми дозволяє зробити висновок про те, що в такому випадку три відсотки обчислюються від загальної вартості замовлення одноразово, а не за кожний день прострочення, тобто є штрафом, а не пенею, що цілком узгоджується з положеннями статей 549-552 ЦК України, якими врегульовано питання застосування неустойки як виду забезпечення виконання зобов`язання, зокрема, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 цього Кодексу).

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), щодо застосування у подібних правовідносинах частини третьої статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На думку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, вирішення наведених вище правових питань містить виключну правову проблему, а передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Враховуючи викладене, Друга судова палата Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки наявні підстави для відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року прийнято до розгляду справу № 320/5115/17 за позовом фізичних осіб до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням того, що у переданій справі на розгляд Великої Палати Верховного Суду та у даній справі, що розглядається, досліджуються подібні правовідносини, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до вирішення справи № 320/5115/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 211, 240, 251, 253 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі №766/13656/20 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Кредитної спілки «Громада» (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Робоча, б.52) про стягнення грошових вкладів за договорами про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок без можливості довнесення та процентів по них, до закінчення перегляду справи № 320/5115/17 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду. У разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарга подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

СуддяІ. Ю. Зуб