У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року справа № 542/1648/20

провадження № 2/542/53/21

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Коркішко А.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Євтухової Т.Д.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, про визнання спільною сумісною власністю на 31/50 частину на будівельні матеріали, які вкладені в добудову житлового будинку з господарськими будівлями, проведення капітального ремонту, побудову паркану, про визнання права власності на 31/100 частину будівельних матеріалів, які були вкладені в добудову та капітальний ремонт житлового будинку з господарськими будівлями, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за 31/100 частину будівельних матеріалів та за проведені ремонтні роботи в сумі 243315,00 грн., визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13 січня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с.125 т.1).

Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37-38 т.2).

25.05.2021 відповідачка ОСОБА_2 подала до суду клопотання про долучення до справи документів, а саме: звіту про оцінку майна, копії пенсійного посвідчення, довідки на підтвердження факту хвороби та лікування, довідки МСЕК про групу інвалідності. У поданій заяві також просила провести судову експертизу стосовно оцінки майна. В обгрунтування клопотання зазначила, що має сумніви щодо експертного дослідження, наданого позивачем. Крім того, в матеріалах справи міститься від неї заява про продовження строку для подання відзиву від 12.05.2021 (а.с.56 том 2).

08.06.2021 відповідачка ОСОБА_2 подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справи № 542/875/20 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом в суді касаційної інстанції. В обгрунтування клопотання вказала, що підставою касаційного оскарження було встановлення у судовому рішенні суду першої інстанції у даній справі факту фактичних шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Між тим, зазначила, що встановлення даного факту чи заперечення його має вирішальне значення для даної справи.

Крім того, судом поставлено на обговорення питання щодо можливості задоволення клопотань відповідача ОСОБА_3 , поданих ним до суду 08.06.2021 про витребування доказів, а саме: довідок про заробітну плату ОСОБА_3 , відомостей про перебування у шлюбі позивачки за період з 2010 по 2013 роки, довідки про навчання доньки позивачки, довідки про реєстрацію, сімейний стан та місце проживання позивачки, відомостей про отримання кредитних коштів у фінансових установах відповідачем ОСОБА_3 , виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , долучення до матеріалів справи письмових заперечень ОСОБА_3 проти позову та документів, а саме: копії договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , витягу з Державного реєстру правочинів, копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , довідки з банку про відсутність зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ВіАйБі банком, копії паспорту громадянина України та коду платника податків на його ім`я.

Позивачка та її представник адвокат Євтухова Т.Д. в судовому засіданні заперечували проти заявлених клопотань. Зазначили, що відсутні поважні причини неподання доказів та незаявлення відповідних клопотань під час підготовчого провадження. Зазначили також про відсутність підстав для зупинення провадження у справі з огляду на відсутність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Відповідачка ОСОБА_2 підтримала заявлені нею клопотання та просила їх задовольнити з підстав, заявлених у відповідних клопотаннях. Пояснення надала аналогічні, викладеним у них. Крім того, вважала, що клопотання відповідача ОСОБА_3 є обгрнутованими та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату. В обгрунтування поданої заяви зазначив, що на 24.06.2021 у нього призначено захист дипломної роботи.

Водночас, доказів на підтвердження вказаної обставини до суду не надав.

Учасники справи не заперечували проти того, щоб розпочати судовий розгляд у його відсутність.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 223 ЦПК України, в зв`язку з відсутністю доказів наявності поважних причин неявки, суд вирішив розпочати судовий розгляд у відсутність відповідача ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у межах заявлених клопотань, суд дійшов таких висновків.

За змістом положень статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

При цьому, визначаючи наявність підстав зупинення провадження, суд повинен врахувати, що така підстава для зупинення провадження, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Виходячи зі змісту вказаної норми процесуального закону необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що реально перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Згідно із абзацом 3 пункту 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, нормою п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України визначено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, у даній справі предметом судового розгляду, зокрема, є вирішення питання щодо наявності чи відсутності факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу позивачки та відповідача ОСОБА_3 .

Частиною 2 статті 77 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є предметом доказування у даній справі, судом у межах наданих сторонами доказів буде встановлено відповідні обставини та факти на підтвердження чи спростування факту проживання сторін однією сім`єю.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відсутня об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

При цьому, судом враховується прецедента практика Європейського суду з прав людини, який наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Зупинивши провадження у справі, судом буде порушено розумні строки її розгляду, право на які, гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_2 клопотання про зупинення провадження у справі, у його задоволенні слід відмовити.

Стосовно інших заявлених відповідачами клопотань, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 та 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом положень статті 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно з положеннями частини 1 та 2 ст. 222 ЦПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Положеннями статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

За правилами ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Зазначені вимоги цивільного процесуального права є однаковими для усіх учасників справи і порушення цих правил на користь однієї зі сторін є втручанням у право кожного на справедливий розгляд справи судом, що гарантується п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що відповідачі були належним чином повідомлені про день та час підготовчого засідання, яке призначалось на 04.02.2021 (а.с. 130, 132, том 1- рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, копії ухвали від 13.01.2021, позовної заяви з додатками, уточненої позовної заяви з підписом про їх отримання), на 22.02.2021 (а.с. 173, 174, том 1- рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про їх отримання), на 17.03.2021 (а.с. 241, 242, том 1- рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом про їх отримання), на 12.04.2021 (а.с. 41, том 2- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копії ухвали від 01.04.2021, позовної заяви з додатками на ім`я ОСОБА_2 з підписом про їх отримання, а.с. 40, том 2- конверт з повернутим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії ухвали від 01.04.2021, позовної заяви з додатками на ім`я ОСОБА_3 з довідкою про причини повернення- адресат відмовився від отримання).

Проте, судом вдруге на адресу відповідача ОСОБА_3 було направлено копію ухвали від 01.04.2021, позовну заяви з додатками, яку він отримав 12.05.2021 (а.с. 253, том 1- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, копії ухвали від 01.04.2021, позовної заяви з додатками на ім`я ОСОБА_3 з підписом про їх отримання).

В ухвалах, які було направлено судом на адресу відповідачів було встановлено процесуальні строки для вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема, подання відзиву на позов та доказів (ухвала від 13.01.2021- а.с. 125, том 1, ухвала від 01.04.2021- а.с. 24-25, том 2). Крім того, в ухвалі від 01.04.2021 роз`яснено відповідачам право на продовження процесуального строку у порядку ст. 127 ЦПК України.

З наведеного слідує, що судом на виконання вимог ст. 2, 5, 12 ЦПК України було вжито заходів щодо забезпечення реалізації учасниками справи їх процесуальних прав.

Відповідачі були обізнані про дати призначеного судом підготовчого засідання та про процесуальні права, зокрема, в частині заявлення клопотань, подання до суду доказів та заперечень проти позову.

Проте, як слідує з матеріалів справи відповідачі не скористались наданими їм процесуальними правами у порядку та строки, визначені законом та судом, не подали під час підготовчого провадження доказів, не заявили клопотання про витребування доказів, призначення експертизи, не надали відзиви на позов.

Під час заявлення відповідних клопотань в ході судового розгляду не зазначити поважних причин неподання таких доказів та незаявлення клопотань під час підготовчого судового провадження, не просили суд поновити чи продовжити процесуальні строки, визначені законом та судом у порядку та строк, визначеними ЦПК України.

Крім того, надаючи до суду відповідні докази та заперечення проти позову відповідачі не виконали вимог процесуального закону щодо надання до суду доказів надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, а в частині заявленого клопотання про витребування доказів- відповідачем ОСОБА_3 не надано доказів, що він здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаних доказів, а також не вказав причини неможливості самостійного отримання цих доказів, зокрема, в частині щодо надання довідок про його заробітну плату та відомостей про наявні кредитні зобов`язання перед банківськими установами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачами було порушено строки та порядок подання відповідних доказів, заявлення клопотань та надання до суду заперечень на позов.

Виходячи з наведеного клопотання відповідачів про витребування доказів, приєднання доказів, призначення експертизи, приєднання заперечень на позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Крім того, суд вважає, що доводи відповідачки ОСОБА_2 у заяві, де вона просить продовжити строк для подання відзиву, поданій до суду 12.05.2021 (а.с. 56, том 2) в зв`язку з неотриманням викликів у підготовче засідання повністю спростовано обставинами, встановленими судом та про які суд зазначив у даній ухвалі. Інших підстав та поважних причин неподання відзиву у встановлений судом строк відповідачкою не надано. Між тим, відповідачка подала до суду лише заяву про продовження строку для подання відзиву, в той час, як сам відзив вона до суду не надала, тобто не вчинила процесуальну дію, строк для вчинення якої просила продовжити.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для продовження відповідачці ОСОБА_2 строку для подання відзиву.

Керуючись статтями 83, 84, 126, 127, 251, 260, 261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про продовження строку для подання відзиву.

Клопотання ОСОБА_2 про призначення експертизи, долучення до справи документів, а саме: звіту про оцінку майна, копії пенсійного посвідчення, довідки на підтвердження факту хвороби та лікування, довідки МСЕК про групу інвалідності залишити без розгляду.

Клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів, а саме: довідок про заробітну плату ОСОБА_3 , відомостей про перебування у шлюбі позивачки за період з 2010 по 2013 роки, довідки про навчання доньки позивачки, довідку про реєстрацію, сімейний стан та місце проживання позивачки, відомості про отримання кредитних коштів у фінансових установах відповідачем ОСОБА_3 , виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , долучення до матеріалів справи письмових заперечень ОСОБА_3 проти позову та документів, а саме: копії договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , витягу з Державного реєстру правочинів, копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , довідки з банку про відсутність зобов`язань за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_3 та ВіАйБі банком, копії паспорту громадянина України та коду платника податків на його ім`я- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя Кашуба М.І.