Справа № 230/4285/12
30 червня 2021 року м. Шаргород
Справа №230/4285/12
Провадження №6/152/11/21
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою директора ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець Світлани Василівни про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,
16.06.2021 року директор ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець С.В. звернулася до Шаргородського районного суду із заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, в якій просить замінити стягувача у справі №230/4285/12 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС», а саме: замінити у виконавчому листі по справі №230/4285/12 сторону виконавчого провадження (стягувача) ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС».
Заяву директор ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець С.В. мотивує тим, що 15 листопада 2012 року Шаргородський районний суд Вінницької області ухвалив рішення у справі №230/4285/12, згідно з яким задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 7226,09 грн.
В Автоматизованій системі виконавчих проваджень інформація щодо виконавчих проваджень про стягнення з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» відсутня.
23.04.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К.
Вказаний Договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2020-03-23-000001b від 13.04.2020 року.
За умовами п.1. Договору Банк відступає, а ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього Договору.
Умовами Договору передбачено, що ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває усі права кредитора за основними договорами в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4. (п.2).
Відповідно до п.4 Договору сторони домовилися, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до умов цього Договору новий кредитор (ТОВ «ФК «ПАРІС») сплачує банку грошові кошти сумі 2264147,00 грн. (два мільйона двісті шістдесят чотири тисячі сто сорок сім гривень 00 коп.), що становлять ціну договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 14 цього Договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.
За умовами п.14 Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.
За змістом ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувана у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Окрім цього, відповідно до абзацу першого ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження та примусовим виконанням судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, зазначеної в постанові від 21.02.2011 року, поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження. Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
Враховуючи викладене та з метою виконання рішення суду, вважає за необхідно змінити стягувача у справі №230/4285/12 ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на його правонаступника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС».
Відповідно до ухвали судді від 17.06.2021 року відкрито провадження у справі №230/4285/12 (провадження №6/152/11/21) за заявою директора ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець С.В. про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження (а.с.11).
Представник заявника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПАРІС» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином шляхом надіслання повідомлення та судової повістки на офіційну електронну адресу (а.с.13), згідно з п.2 прохальної частини заяви директор ТОВ Клевець С.В. просить заяву про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) розглянути без участі представника заявника, з правами та обов`язками обізнана, не заперечує щодо заочного рішення (а.с.2).
Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялася належним чином (а.с.12).
Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч.3 ст.442 ЦПК України).
В судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, розглянувши заяву директора ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець С.В. про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, перевіривши матеріали справи за заявою, прийшов до наступного висновку.
Судові рішення, відповідно до статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України).
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною 1 статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив (ч.2 ст.55 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2 ст.442 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України в чинній редакції, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
З правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 11.03.2021 року у справі №910/2954/17 вбачається, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.
Процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 Цивільного процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
Учасниками виконавчого провадження, згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про виконавче провадження», є виконавець, сторони, представники сторін…
Частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Частиною 5 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних правовідносин або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав та обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.
У цій справі, дослідивши додані до заяви матеріали, судом встановлено, що 23.04.2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір №2230/К про відступлення прав вимоги (а.с.3-4).
Вказаний Договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), які проводилися у відповідності до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено протоколом електронного аукціону №UA-ЕА-2020-03-23-000001b від 13.04.2020 року (а.с.5).
Згідно з п.1. Договору, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» відступає, а ТОВ «ФК «ПАРІС» набуває права вимоги Банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами тощо), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього Договору.
З платіжного доручення від 16.04.2020 року вбачається проведення оплати ТОВ «ФК «ПАРІС» в сумі 2264147 грн. за придбання активів, згідно з протоколом електронних торгів №UA-ЕА-2020-03-23-000001b від 13.04.2020 року (а.с.6).
Також, до заяви не додано доказів на підтвердження того, що по рішенню суду у справі №230/4285/12 стягувачу ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» видано виконавчий лист, або доказів, що виконавчий лист не видавався.
Крім того, заявник зсилається на те, що в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо виконавчого провадження ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , проте, не додає доказів на підтвердження вказаної обставини, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України.
Виходячи з аналізу норм ЦПК та ЗУ «Про виконавче провадження», особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.
Суд звертає увагу, що відповідно до ст.55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.
Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.
Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання судового рішення, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.
Такий правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 року у справі №910/2954/17.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.02.2021 року у справі №910/2954/17 зробив висновок про те, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.
З матеріалів цієї справи суд позбавлений можливості встановити, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання судового рішення у справі №230/4285/12, оскільки суду не надано копії рішення суду у цій справі від 15.11.2012 року, копії виконавчого листа, якщо такий видавався, або доказів, що виконавчий лист не видавався, та з яких причин він не отриманий стягувачем протягом такого тривалого строку, а також, відсутні докази про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, якщо такий строк сплив.
Ураховуючи наведене, суд вважає за необхідне заяву директора ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець С.В. про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження залишити без задоволення.
Також, суд вважає за необхідне роз`яснити заявникові право повторного звернення до суду із відповідною заявою при усуненні зазначених вище порушень вимог ЦПК України.
Керуючись ст.ст.260, 442, ч.4 ст.268 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви директора ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» Клевець Світлани Василівни про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, …суд підписує рішення без його проголошення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).
Ухвала складена та підписана суддею 30.06.2021 року.

Суддя: