Провадження № 2/317/281/2021
Справа № 317/3570/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що у 2005 році познайомилася із ОСОБА_2 , вони почали зустрічатися, а з вересня 2006 року почали жити разом однією сім`єю. Спочатку вони орендували квартиру у АДРЕСА_1 . Ані позивач, ані відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували на час знайомства. Також не перебувають у шлюбі на даний час.

ОСОБА_2 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, займався продажем техніки. Позивач не працювала офіційно, займалася домогосподарством.

У 2007 році у сторін народився син ОСОБА_4 . У свідоцтві про народження сина батько записаний з слів позивача. У вересні 2007 року сторони орендували дачний будинок в садовому товаристві «Озон-1», в якому проживали до листопада 2010 року. Проживаючи у дачному будинку в СТ «Озон-1», сторони мали можливість відкладати гроші на покупку земельної ділянки, на якій хотіли побудувати будинок.

Так, на спільні кошти позивач та відповідач придбали земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0610 гектарів, що розташована на території Кушугумської селищної ради, садівниче товариство «Радуга-5». Оформлена вказана земельна ділянка була за ОСОБА_2 .

Після придбання земельної ділянки сторони почали будувати на ній будинок. Будинок будували власними силами, допомагали родичі.

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 переїхали жити до тітки позивача - ОСОБА_5 , яка мала дачний будинок у тому ж садовому товаристві «Озон-1». Вони проживали разом з тіткою, її мамою та чоловіком.

У будинку ОСОБА_5 сторони прожили до грудня 2012 року. У грудні 2012 року позивач та відповідач переїхали до власного будинку, що знаходиться на земельній ділянці АДРЕСА_2 .

На той час у сторін вже народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Навесні 2013 року відносини ОСОБА_1 із ОСОБА_2 погіршилися, і з червня 2013 року подружні стосунки припинились.

За час спільного проживання однією сім`єю між сторонами склались усталені відносини, які притаманні подружжю. Бюджет був спільним, сторони вели спільне господарство, разом ходили в гості, святкували свої та своїх рідних дні народження, разом їздили до батьків, на відпочинок. Після народження дітей, разом піклувались про них. Між позивачем і відповідачем за згодою були розподілені обов`язки щодо матеріального забезпечення сім`ї і догляду за дитиною. Питання життя сім`ї вирішувались спільно.

У зв`язку з викладеним позивач просила суд встановити факт проживання її та відповідача однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.09.2006 по 05.06.2013, визнати земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0610 га. в СТ «Радуга-5» спільною сумісною власністю погруддя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки.

22 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій визначив розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 14 листопада 2019 року.

23 лютого 2021 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в ході судового розгляду позовну заяву підтримали повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 особисто та в особі свого представника ОСОБА_7 неодноразово надавав заяви в яких обставини викладені в позові та позовні вимоги визнав в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечував.

Третя особа ОСОБА_3 в особі свої представника ОСОБА_8 в ході судового розгляду справи заперечувала проти задоволення позову, однак згодом надала заяву в які повідомила, що вже не є кредитором ОСОБА_2 , у зв`язку з чим рішення суд не зможе вплинути на її права та обов`язки, а відтак просила раніш надані її пояснення до уваги не приймати (а.с. 168)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що вона є головою правління СТ «Радуга-5» з 2011 року. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вона знає, як членів садового кооперативу, вони придбали земельну ділянку приблизно у 2009 році. Особисто з ними свідок познайомилась у 2012 році, після того, як вони переїхали разом з дитиною до будинку, який побудували на придбаній земельній ділянці. Внески ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 сплачують по черзі. У 2013 році ОСОБА_2 виїхав з будинку, на переконання свідка він перебуває на заробітках.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що вона є рідною тіткою ОСОБА_1 , їй також відомий ОСОБА_2 , який фактично є цивільним чоловіком позивача. Вона з ним почала зустрічатись приблизно у 2005 році, а з 2006 року вони почали мешкати разом, мають двох спільних дітей. Свідок мешкає у садовому товаристві «Озон-1», у 2010 році вона запропонувала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 переїхати до будинку на сусідній дачної ділянки у СТ «Озон-1», який здавався в оренду. Весь час сторони мешкали як чоловік та жінка, за будинок платили самостійно. Під час спільного проживання сторони придбали дачну ділянку у СТ «Радуга-5», це було приблизно у 2009 - 2010 роках. Також позивач та відповідач якийсь час мешкали у прибудові в будинку свідка. У 2012 році у них народилась друга дитина, після чого вони переїхали до будинку, який побудували на дачній ділянці у СТ «Радуга-5». З 2013 року ОСОБА_2 виїхав на заробітки, з того часі ОСОБА_1 мешкає у будинку в СТ «Радуга-5» одна з двома дітьми.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду повідомила, що вона є рідною матір`ю відповідача ОСОБА_2 . У 2005 році сторони разом навчались у технікуму, а з 2006 року почали разом мешкати. Спочатку знімали квартиру у Комунарському районі міста, а після народження першої дитини переїхали до тітки у Садове товариство «Озон-1», де орендували будинок. ОСОБА_11 доглядала дитину, а ОСОБА_2 працював. У 2009 році за спільні кошти придбали земельну ділянку у СТ «Радуга-5». Після 2010 року переїхали мешкати у прибудову до тітки ОСОБА_11 - свідка ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась друга дитина, і у грудні 2012 року вони переїхали до будинку у СТ «Радуга-5», який самостійно побудували. У 2013 році ОСОБА_2 поїхав на заробітки, з того часу ОСОБА_11 мешкає одна з дітьми.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд установив таке.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2009 ОСОБА_2 прибав у власність та зареєстрував відповідне право на земельну ділянку площею 0,0610 га., розташовану на території Кушугмської селищної ради садівниче товариство «Радуга-5», ділянка № НОМЕР_1 , Запорізького району, Запорізької області. (а.с. 17-22).

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 08.05.2007 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , а батьком записано ОСОБА_12 (а.с. 26)

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05.04.2012 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , а батьком записано ОСОБА_12 (а.с. 27)

Відповідно до довідки виданою головою правління СТ «Радуга-5» від 29.10.2020 вбачається, що ОСОБА_1 разом з цивільним чоловіком ОСОБА_2 та двома спільними дітьми ОСОБА_4 , 2007 р.н., та ОСОБА_6 , 2012 р.н., проживали з грудня 2012 року разом у СТ «Радуга-5», ділянка № НОМЕР_1 , а з червня 2013 року ОСОБА_1 мешкає самостійно з дітьми (а.с. 28)

Відповідно до технічного паспорту від 19.01.2018 встановлено, що на ділянці № НОМЕР_1 в СТ «Радуга-5» на території Кушугумської селищної ради розташовано будинок загальною площею 66,9 м.кв., рік побудування - 2012. (а.с. 31-35)

В судовому засіданні було оглянуті фотографії копії яких долучено до матеріалів справи на яких зображені сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_13 разом з дітьми та у двох (а.с. 46-47)

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно до ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття «сім`я» та «член сім`ї» також були розтлумачені змістом Рішення Конституційного Суду України№5-рп/99від 03.06.1999 року. Відповідно до абзацу 1 п.1 резолютивної частини Рішення, під членом сім`ї… треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права… у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням…; веденням з ним спільного господарства.

Пунктом 6 зазначеного Рішення Конституційного Суду України встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд вважає доведеним ту обставину, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично мешкали однією сім`єю з 01.09.2006 по 05.06.2013 без реєстрації шлюбу, оскільки ця обставина визнається відповідачем, та підтверджується показами свідків.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно до ч. 1ст. 70 Сімейного кодексу України,у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, часки майна у дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року N 6-2253цс15.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі N 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, які підтверджені письмовими доказами по справі, а також особистим їх визнанням з боку відповідача.

Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити, та визнати факт її постійного проживання з відповідачем однією сім`єю як чоловіка і дружини 01.09.2006 по 05.06.2013, її вимоги щодо розподілу їх сумісного майна у вигляді земельної ділянки, набутої протягом їх сумісного проживання однією сім`єю, є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними і допустимими доказами.

Керуючись ст. ст.. 60, 69, 70, 71,74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-281, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ), третя особа: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 01 вересня 2006 року до 05 червня 2013 року.

Визнати земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,0610 гектарів, що розташована на території Кушугумської селищної ради, садівниче товариство «Радуга-5», кадастровий номер: :01:003:0536, спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та у порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частину вказаної земельної ділянки.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду складено 01.07.2020 р.

Суддя Р.В. Мінгазов