СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21961/20

пр. № 2/759/2393/21

26 травня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого- судді Петренко Н.О.

за участі секретаря судових засідань Заставнюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1998р., ОСОБА_1 (1/3ч.), ОСОБА_3 (1/3ч) та ОСОБА_4 (1/3ч) належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 . 14.01.2019р. після смерті батька позивача вона прийняла спадщину та отримала 1/3 частину квартиру. 15.08.1997 р. позивач та відповідач уклали шлюб. З 07.08.2001р. відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 05.04.2018р. шлюб був розірваний. З грудня 2017р. відповідач в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2021 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглядати справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило, відзив не надав.

Суд, керуючись вимогами ст.ст.128-131, ч. 1 ст.280 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.6/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки.

14.01.2019р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 /а.с.7/.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 колишній чоловік позивача, шлюб яких відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.04.2018р. - розірвано/а.с11/.

За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.23/.

Відповідно до складеного акту від 19.10.2018р. КП «Керуюча компанія обслуговування житлового фонду Святошинського м. Києва» ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.39/.

Відповідно до складеного акту від 21.07.2020р. майстром дільниці № 1 ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.40/.

Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 156 Житлового кодексу України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як вказано у Постанові Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі №6-2931цс16, право користування чужим майном є по суті встановленням сервітуту, у зв`язку з чим його припинення повинно відбуватися з урахуванням вимог статей 405 та 406 ЦК України як правових норм, що регулюють спірні правовідносини щодо користування чужим житлом.

За приписами ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі: 1) поєднання в одній особі особи, в інтересах якої встановлений сервітут, і власника майна, обтяженого сервітутом; 2) відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут; 3) спливу строку, на який було встановлено сервітут; 4) припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту; 5) невикористання сервітуту протягом трьох років підряд; 6) смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки судом встановлено, що відповідач не є членом сім`ї позивача, тривалий час не проживає у спірній квартирі, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу користуватись спірною квартирою, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.16 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, 383, 391, 403, 406 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 142, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Н.О. Петренко