Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1211/21

17 червня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Просить видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав відносно ОСОБА_2 , а саме заборонити йому заходити і перебувати в місці її проживання, тобто в домоволодіння АДРЕСА_1 та заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 метрів до неї та місця її проживання, тобто домоволодіння АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала повністю, з підстав викладених в її заяві про видачу обмежувального припису і просила їх задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Відповідно до приписів ч.1 ст.3505 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , а заінтересована особа ОСОБА_2 є її сином та живе окремо від неї по АДРЕСА_2 , однак часто заходить до неї та майже кожного разу вчиняє домашнє насильство над нею у вигляді фізичного та психологічного насильства. Заявник зазнає шкоди від насильства зі сторони сина впродовж кількох років.

Як з`ясовано судом, за скоєння 18.08.2020 року психологічного насильства ОСОБА_2 постановою судді Надвірнянського районного суду від 21.09.2020 року було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.1732 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

28.08.2020 року ОСОБА_2 повторно вчинив психологічне насильство. 29 09.2020 року останній знову вчинив умисне психологічне насильство відносно своєї матері, за що постановою судді Надвірнянського районного суду від 27.11.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1732 КУпАП.

29.10.2020 року близько 19 год. 00 хв. заінтересована особа по даній справі також вчинив психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, вульгарних та нецензурних словах, а також погрозах фізичною розправою, демонструючи револьвер, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_2 направлено до суду обвинувальний акт про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України, в якому відображено наведені вище протиправні дії зі сторони ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду заяви про видачу обмежувального припису судом встановлено, що поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на здоров`я заявника та її працездатність. Зокрема, після вчинених ним скандалів, сварок, образ ОСОБА_1 дуже погано себе почуває, не може ходити, їй необхідно декілька днів для відновлення психологічного стану.

Починаючи з 2019 року заявник неодноразово зверталася до правоохоронних органів, однак, застосовані до нього заходи впливу результату не дали, заінтересована особа по даній справі своєї поведінки не змінює. Зокрема, йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, також він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, що свідчить про систематичність вчинення домашнього насильства.

Встановлені судом обставини та докази не спростовані заінтересованою особою ОСОБА_2 , який в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд констатує, що порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ст.3502 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Як визначено п.п.3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 даного Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.3506 ЦПК України, передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, які не спростовані заінтересованою особою, суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 , а тому приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п.1, 4 ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч.3 ст.3505 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч.4 ст.3506 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі ст.ст.1, 3, 26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст.4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 310, 314, 3501-3506 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задоволити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , на строк 6 (шість) місяців, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження його прав:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заходити і перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , тобто в домоволодіння АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на відстань менше 300 метрів до ОСОБА_1 та місця її проживання, тобто домоволодіння АДРЕСА_1 .

За місцем проживання (перебування) взяти особу, стосовно якої видано обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , на профілактичний облік.

У відповідності до ч.4 ст.3506 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису віднести на рахунок держави.

Про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

складено 23.06.2021 року.