Справа №293/1395/21
Провадження № 2/293/682/2021
УХВАЛА

про залишення без руху

29 червня 2021 рокусмт Черняхів

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Проценко Л.Й. вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить виключити відомості про батьківство ОСОБА_2 , 1997 р.н. з актового запису №1668 про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , складеного 18.07.2020 Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог, встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Статтею 138 СК України закріплено право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка. Жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, які підтверджують зазначені обставини.

В позовній заяві позивач не зазначає, чи перебувала позивач у шлюбі з відповідачем. Позивач не вказала, як визначено походження дитини від батька ОСОБА_2 : перебуванням у шлюбі, за їх спільною заявою (її та ОСОБА_2 , як осіб, які не перебували у шлюбі між собою).

Суд вважає за необхідне звернути увагу, що у відповідності до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком

дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини,

не мають права оспорювати батьківство.

Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить

один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.

Згідно п.6 вище вказаної постанови ПВСУ особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК ( 2947-14 ) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Основне завдання законодавця в цих правовідносинах, - забезпечити дитині наявність батька. Тобто, вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Така заява подається до суду особою, яка вважає себе батьком дитини, і суд зобов`язаний перевірити дійсні мотиви подачі такої заяви та встановити батьківство такої особи на підставі належних і допустимих доказів.

Разом з тим, із змісту позовних вимог убачається, що позов пред`явлено матір`ю дитини. Право матері дитини на оспорювання батьківства свого чоловіка передбачене, як зазначено вище, ст. 138 СК України, однак доказів перебування у шлюбі позивач не надала.

Також позивачем при поданні позовної заяви не виконано вимоги ст. 138 СК України, зокрема, не надано інформацію про подання іншою особою заяви про своє батьківство щодо дитини позивачки, та відповідну особу яка вважає себе батьком дитини, не залучено до участі у справі.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статей 264, 265 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Крім того, заявляючи вимогу про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження, позивачка не вказує які саме відомості вона просить виключити з актового запису про народження, та на який орган державної реєстрації актів цивільного стану суд повинен покласти відповідний обов`язок, як і не залучає його до участі у справі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом до суду позивачкою не наведено правового обґрунтування звернення до суду з вимогами про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження.

Отже, позивачем заявлені неконкретні позовні вимоги, а також обрано неналежний спосіб захисту, так як з наведеного вище вбачається, що позов про визнання батьківства має право пред`явити лише чоловік, який вважає себе батьком дитини, а оспорити батьківство свого чоловіка має право лише жінка, яка народила дитину у шлюбі і лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

Суд, встановивши, що зазначену позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача, надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини - залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви, позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Й. Проценко