Дата документу 02.02.2021
Справа № 334/5358/20
Провадження № 2/334/728/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Гребенюк А.А.

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про витребування майна з чужого незаконного володіння в якому зазначила, що 19.08.2018 у «Міжнародному аеропорту Запоріжжя» Позивач обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. В той же час, на вимогу інспектора ВМО №1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС, Позивач заповнила митну декларацію від 19.08.2019 року у якій вказала, що переміщує через митний кордон України товари у вигляді срібних прикрас загальною вагою 3100г. та загальною вартістю 1091,01 доларів США, що не перевищує обмеження, встановлені ст.374 МК України та еквівалент у 1000 євро, на підтвердження чого надала оригінали інвойсів №432726 від 17.08.2019 та №ТК43794 від 17.08.2019 року.

Працівник Запорізької митниці виказав сумніви у вартості прикрас та склав протокол про порушення митних правил №0035/11200/19 від 07.03.2019 року на підставі якого, Запорізькою митницею ДФС 14.05.2019 року винесена постанова про притягнення позивачки до відповідальності за порушення ст. 485 Митного кодексу України.

Рішенням Ленінського районного суду від 19.07.2019 року по справі №334/3938/19 скасовано постанову Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 року у справі про порушення митних правил №0035/11200/19. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 року рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Листом від 28.11.2019 року в.о. начальника Запорізької митниці ДФС повідомив, що прикраси будуть повернуті після митного оформлення, відшкодування витрат на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів, оскільки на їх думку прикраси позивач буде використовувати для здійснення своєї підприємницької діяльності, що не відповідає дійсності, оскільки прикраси придбавались для особистого використання. Оскільки її підприємницька діяльність це реалізація виключно сувенірних виробів з оніксу та інші супутні товари.

З вищенаведених підстав, позивачка змушена звертатись до суду та просить витребувати з незаконного володіння Запорізької митниці ДФС срібні прикраси, перелічені в постанові в справі про порушення митних правил №0035/11200/19 від 14 травня 2019 року та інвойсах № 432726 від 17.08.2018 року, № FК043794 від 17.08.2018 року всього 3100 г, вартістю 1091,01 долар США., а також стягнути судові витрати понесені Позивачкою у зв`язку зі зверненням із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивачки адвокат Мельников О.А. просив позов задовольнити з підстав викладених у позові та письмових пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. У встановлені законом строки подав відзив на позовну заяву в якій зазначив, що з метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_1 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ № 427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості. Відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151 (з урахуванням висновку та додатком до висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 № 10301-АЮ), вартість даних виробів із срібла складає 225 105,35 грн., що станом на 19.08.2018 дорівнює 7154,97 євро.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі, а тому підлягають оподаткуванню, у зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази в обґрунтування позовних вимог та заперечень на них, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 19.08.2018 у Міжнародному аеропорту Запоріжжя позивач обрала для проходження митного контролю «зелений коридор» без заповнення митної декларації. На вимогу інспектора ОСОБА_1 заповнила митну декларацію від 19.08.2018, у якій вказала, що має товари: 1) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 400,05 грам вартістю 200,03 доларів США (відповідно до наданого інвойсу №432726 від 17.08.2018); 2) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 2075,00 грам вартістю 684,75 доларів США (відповідно до наданого інвойсу № FK 043794 від 17.08.2018); 3) срібні прикраси у вигляді кілець, наборів вагою 624,95 грам вартістю 206,23 доларів США (без відповідних чеків, інвойсів).

Запорізька митниця ДФС не погодилась з заявленою митною вартістю і з метою здійснення перевірки зазначеної ОСОБА_1 вартості товарів, дані вироби із срібла були прийняті на зберігання митницею по квитанції МД-1 КБ №427451 від 19.08.2018 для проведення експертизи з метою визначення їх фактичної митної вартості. (а.с.8-10)

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.07.2019 року скасована постанова Запорізької митниці ДФС від 14.05.2019 у справі про порушення митних правил №0035/11200/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та закрито провадження у справі.(а.с.17-20)

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2019 року апеляційна скарга Запорізької митниці Державної фіскальної служби залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.(а.с.21-23)

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На звернення адвоката Скрипки О. Запорізька митниця ДФС повідомила, що відповідно до частини 2 статті 364 глави 53 розділу XII МКУ, у випадку переміщення громадянами-підприємцями через митний кордон України товарів, пов`язаних зі здійсненням ними підприємницької діяльності, митне оформлення здійснюється в порядку, вставленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами України для підприємств. Згідно даних ІС Податковий блок, ОСОБА_1 перебуває на обліку в якості суб`єкта підприємницької діяльності в Запорізькій ОДПІ ГУ ДФС (відділення у Комунарському р-ні м. Запоріжжя). Повернення ювелірних виробів буде здійснено після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.(а.с.24-25)

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка посилається на вимоги ст. 387 ЦК України, якою встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1 МК України законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

П`ятою статтею Митного кодексу України визначено, що державна митна політика - це система принципів та напрямів діяльності держави у сфері захисту митних інтересів та забезпечення митної безпеки України, регулювання зовнішньої торгівлі, захисту внутрішнього ринку, розвитку економіки України та її інтеграції до світової економіки. Державна митна політика є складовою частиною державної економічної політики.

Відповідно до ч.2 ст.7 МК України митна справа здійснюється з додержанням прийнятих у міжнародній практиці форм декларування товарів, методів визначення митної вартості товарів, систем класифікації та кодування товарів та системи митної статистики, інших загальновизнаних у світі норм і стандартів.

Відповідно до ч. 4 ст. 374 МК України, товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою ст. 374 МК України, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 евро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення).

Відповідно до висновку Департаменту податкових та митних експертиз Державної фіскальної служби від 15.02.2019 № 151 (з урахуванням висновку та додатком до висновку Державного гемологічного центру України від 22.12.2018 № 10301-АЮ), вартість даних виробів із срібла складає 225105,35 грн. Надані на дослідження срібні прикраси відносяться до ювелірних виробів з дорогоцінних металів відповідно до УТЗЕД та Закону України «Про державне регулювання видобутку виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними».

Вартість вищевказаних виробів із срібла перевищує неоподатковану норму ввезення товарів, що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, а тому підлягають оподаткуванню згідно частини 4 статті 374 Митного кодексу України.

Аналізуючи у сукупності надані докази суд приходить до висновку, що доводи позову про незаконне заволодіння власністю позивачки, без відповідної правової підстави, що передбачається ст.387 ЦК України, на яку позивачка посилається як на підставу свої вимог, свого підтвердження не знайшли, оскільки судом встановлено, що у ОСОБА_1 вироби із срібла були вилученні та прийняті на зберігання митницею з метою встановлення дійсної вартості цих виробів та здійснено в межах розгляду митної справи про порушення ОСОБА_1 митних правил. Таким чином, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.