справа № 489/3243/19
провадження №2-з/489/88/21
УХВАЛА

24 червня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В. розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 22.06.2021 звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ІТС» (код 23397431) (далі -ТОВ «ІТС»), а саме нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 38,7 кв.м на другому поверсі літ.П-3, та нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Морське агентство «ІСМА» (код 31268554) (далі ТОВ «Морське агентство «ІСМА») - нежитлове приміщення у частинах 30/100 і 70/100 за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 219,7 кв.м на другому поверсі літ П-3.

Заява мотивована тим, що в період шлюбу сторін відповідач ОСОБА_2 став засновником двох юридичних осіб ТОВ «ІТС» з часткою у статутному капіталі 40% (3752,00 грн.) та ТОВ «Морське агентство «ІСМА» з часткою у статутному капіталі 45 % (5310,00 грн.).

Вказані підприємства володіють нерухомим майном та у позивача є достатні підстави вважати, що це майно в ході розгляду цивільної справи може бути реалізовано засновниками даних юридичних осіб, в т. ч. і відповідачем, що в подальшому може негативно вплинути на матеріально-технічний стан підприємств, погіршити їх фінансовий стан, а отже у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не зможе розраховувати на отримання вигоди від діяльності даних підприємств, коли стане їх співвласником. За такого є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Враховуючи викладене в заяві позивача та матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи (в письмову провадженні).

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Ознайомившись із матеріалами заяви та цивільної справи суд дійшов наступного.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що в червні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя: залишити за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб HYUNDAI i30 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; відповідачу в порядку поділу спільного майна подружжя залишити право власності на квартиру АДРЕСА_4 ; визнати за нею право власності на 50% обсягу корпоративних прав, які існують на момент поділу, а саме: в ТОВ «ІТС» частки статутного капіталу 40%, в ТОВ «Морське агентство «ІСМА» частки в статутному капіталі 45%; визнати за нею право на отримання Ѕ частини доходів, отриманих відповідачем від володіння корпоративними правами в ТОВ «ІТС» за період з 1998 року по 2020 рік; визнати за нею право на отримання Ѕ частини доходів, отриманих відповідачем від володіння корпоративними правами в ТОВ «Морське агентство «ІСМА» за період з 2001 року по 2020 рік.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на: 1/2 частку земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 частку легкового автомобіля HYUNDAI i30 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; 1/2 частку обладнання сонячної електростанції; 1/2 частку прибутку отриманого від продажу електричної енергії за зеленим тарифом за договором купівлі-продажу від 01.01.2019 №СГ/17 та договором постачання електроенергії №12415312 від 01.01.2019, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ «Миколаївська енергопостачальна компанія», починаючи з 14.06.2019; право вимоги на отримання 1/2 частини доходів отриманих ОСОБА_1 від володіння 50%у статутному капіталі Приватного підприємства «Метеор-ЮГ» з 14.06.2019; виділити йому у власність: мотоблок «Pubert»; бензогенератор «Eisemann»; КШМ «Макіта»; перфоратор «Макіта»; зварювальний інвертор «SSVA-270»; пристрій н/а для інвертора «SSVA-270»; електричну дриль «Макіта»; хлібопічку «Panasonik»; пилосос миючий «Thomas»; мийку високого тиску «Karcher»; повітряний компресор «Vitals»; електричну пилку «Фіолент»; електричний рубанок «Фіолент»; інвертор ний кондиціонер «Toshiba-13».

Провадження за позовом ОСОБА_2 відкрито ухвалою суду від 09.09.2020 та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22.12.2020 об`єднано в одне провадження справу №489/4160/20 (провадження №2/489/2327/20) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя зі справою №489/3243/19 (провадження №2/489/324/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, та присвоєно об`єднаній справі №489/3243/19.

Ухвалою суду від 13.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 19.07.2021.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 не довела, що між нею та ТОВ «ІТС» і ТОВ «Морське агентство «ІСМА» виник спір, а також не надала доказів на підтвердження намірів підприємства відчужити нерухоме майно або чинити перешкоди у виконанні рішення суду.

Посилання в заяві на можливість відчуження спірного нерухомого майна на користь інших осіб без наведення достатнього відповідного обґрунтування неможливості виконання рішення суду щодо відповідача у разі задоволення позову не є достатньою підставою для задоволення такої заяви, а наведені в ній доводи ґрунтуються на припущеннях. Крім того, як слідує з позову позивач просить визнати за нею право власності на 50% обсягу корпоративних прав в ТОВ «ІТС» та ТОВ «Морське агентство «ІСМА», які належать відповідачу та визнати за нею право на отримання Ѕ частини доходів, отриманих відповідачем від володіння корпоративними правами в ТОВ «ІТС» та ТОВ «Морське агентство «ІСМА». При тому, що накладення арешту просить здійснити на всю площу нерухомого майна.

Суд вважає, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову є неспіввісними із заявленими вимогами та такими, що порушують права вказаних підприємств, які не є учасниками справи, а також інших засновників.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення цивільного у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24.06.2021.

Суддя І.В.Коваленко