Справа № 645/5597/20
Провадження № 2/645/379/21

РІШЕННЯ
15 лютого 2021 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
24.09.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, вказуючи, що 01.09.2020 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до даного договору, позивач 01.09.2020 р. передала, а відповідач отримав гроші в сумі 689 045 гривень, що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 25 000 доларів США, згідно курсу Національного Банку України, який на день укладання договору становив 27,5618 грн. за один долар США. Даний факт підтверджується розпискою про отримання в борг грошових коштів, підписаною відповідачем, яка зберігається у позивача. Відповідно до п. 5 договору позики від 01.09.2020 р. відповідач взяв на себе зобов`язання про те що, у випадку неповернення до 12.09.2020 р . коштів право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , переходить до позивача. До 12.09.2020 р. зобов`язання щодо повернення вищезазначених коштів з боку відповідача не виконано і позивачем, відповідно, не складалась розписка про повернення боргу. 14.09.2020 р. позивачем на адресу відповідача направлено заяву з пропозицією укласти правочин щодо переходу права власності на квартиру та таким чином в досудовому порядку врегулювати спір. На дану заяву відповідач повідомив, що у зв`язку з відрядженням не має часу з`явитись до нотаріуса та укласти угоду. Позивач впевнена, що відповідач навмисно ухиляється від укладання правочину, в зв`язку з чим, не виконавши своє зобов`язання в частині повернення боргу, порушив наступне зобов`язання щодо передачі позивачу нерухомого майна - квартири. У зв`язку з чим позивач вважає, що набула право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , і бажає в судовому порядку визнати право власності на неї, посилаючись на положення ст.ст.16, 328, 526, 610 ЦК України.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Веприцький С.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовільнити..
Відповідач та представник відповідача адвокат Старицький В.В. в судове засідання не з`явились, від відповідача надійшла окрема письмову заяву, в якій відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Вказаний договір складений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений; даних про укладання між сторонами договору іпотеки/застави/майнової поруки - суду не надано.
Пунктом 5 Договору позики визначено, що гарантією виконання свого зобов`язання в
частині повернення Позичальником запозичених коштів, є те, що у випадку неповернення їх до 12.09.2020 р ., право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить останньому, набуває ОСОБА_1 (а.с.14-15)
Факт отримання відповідачем грошових коштів у борг підтверджується його особистим підписом у розписці від 01.09.2020 р., копія якої надана позивачем (а.с.16).
На час розгляду справи борг за договором позики ОСОБА_2 не повернув.
Згідно пояснень представника позивача, ОСОБА_1 до суду з позовом про стягнення боргу не зверталась, таким чином судового рішення та відповідно виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивач не існує.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у спірній квартирі.
Підставою для звернення до суду позивач зазначає положення ст.526 ЦК України щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, та ст.328 ЦК України щодо набуття права власності з підстав, не заборонених законом.
Між тим, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на нерухоме майно має право лише іпотекодержатель, відповідно до ст. ст.12, 33 Закону України «Про іпотеку», або стягувач в порядку виконання судового рішення про стягнення грошових коштів, згідно ст.50 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.
Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.
Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права, обравши спосіб захисту, передбачений п. 2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.
За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.
Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Розглянувши справу в межах заявлених вимог і підстав, суд вважає, що у даному випадку позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права, оскільки само по собі неповернення боргу за договором позики не є безумовною підставою для визнання за позивачем права власності на квартиру відповідача.
З урахуванням позиції відповідача, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про право цивільне, а пред`явлення позову обумовлено іншими обставинами, тому не приймає визнання позову відповідачем.
Враховуючи, що спірна квартира не є предметом іпотеки або застави (майнової поруки),
крім того, відсутнє судове рішення про стягнення з відповідача грошових коштів, з приводу чого відкрито виконавче провадження та провадяться певні виконавчі дії, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та про відмову у їх задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 272ЦПК України , суд
В И Р I Ш И В :
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено: 17.02.2021 року.

Головуючий - суддя :