Повадження № 2-о/638/23/21
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка В.Р.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

розглянувши в окремому провадженні у залі суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні до моменту його смерті, заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області,

в с т а н о в и в:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні до моменту його смерті, заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в обґрунтування якої зазначила, що вона була одружена з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявниця перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як пенсіонер та отримує пенсію за віком. ОСОБА_2 за життя отримував пенсію у розмірі близько 8000 грн, тоді як пенсія заявниці була набагато меншою. Фактично заявниця перебувала на утриманні чоловіка до його смерті. 18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, однак, їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю документів про спільне проживання з годувальником на момент його смерті.

Заявниця просила суд встановити факт спільного проживання з чоловіком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебування на його утриманні до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця в письмовій заяві просила судове засідання по справі проводити без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд заяви про встановлення факту за відсутністю представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 що та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 24 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 09 жовтня 2020 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 11).

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого ЦВМ Дзержинського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09 липня 1996 року, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

З матеріалів справи, зокрема копії медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_2 , копії акту про спільне проживання від 08 грудня 2020 року, вбачається, що останній фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9, 13).

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсій № 19 від 20 листопада 2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку із втратою годувальника за заявою від 18 листопада 2020 року, оскільки не надано документів про спільне проживання з годувальником на момент його смерті (а.с. 12).

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

В пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні (ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону або є особами з інвалідністю (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , були однією сім`єю, які спільно проживали та були пов`язані спільним побутом. Оскільки розмір пенсії померлого ОСОБА_2 перевищує розмір пенсії ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що пенсія померлого ОСОБА_2 була постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог, є достовірними, підтверджені належниими та допустими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання з чоловіком та перебування на його утриманні до моменту його смерті, заінтересована особа - Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебувала на його утриманні на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя І.П. Латка