Провадження № 2/761/3823/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника позивача: ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про стягнення коштів втрати товарної вартості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 р. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (відповідач 1), ОСОБА_2 (відповідач 2), в якому просив стягнути з відповідача 1 різницю між розміром сплаченого відшкодування та вартістю відновлювального ремонту в розмірі 19307,42 грн, а з відповідача 2 розмір втрати товарної вартості в розмірі 24348,47 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12.02.2020 року о 16 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська 11, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку мав намір перестроюватися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2020 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «Інго».

12.08.2020 р. позивач звернувся до відповідача 1 з метою отримання суми страхового відшкодування. 24.09.2020 р. позивач отримав 20209,55 грн від відповідача 1.

Між тим, вказаної суми не вистачає для відновлювального ремонту автомобіля.

Згідно звіту №825-ф/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_2 , виготовленого на замовлення позивача, вартість матеріального збитку складає 63865,44 грн, яка складається з вартості відновлювального ремонту - 39516,97 грн та втрати товарної вартості - 24348,47 грн.

Позивач вважає, що відповідач 1 повинен виплатити 19307,42 грн різниці між виплаченим страховим відшкодуванням та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, а відповідач 2 - 24348,47 грн - втрати товарної вартості.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.11.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 13.04.2021 р. залучено ТОВ «ОТП «Лізинг» в якості третьої особи до участі у справі.

Ухвалою суду від 16.06.2021 р. прийнято відмову від позову ОСОБА_1 в частині вимог до відповідача 1 - АТ «СК «Інго», провадження у справі в цій частині закрито.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити.

Представник відповідача 1 при вирішенні справи покладається на думку суду.

Відповідач 2 в судове засіданні свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_2 . (а.с. 7)

12.02.2020 року о 16 год. 45 хв. за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська 11, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю що рухався в попутному напрямку, по тій смузі на яку мав намір перестроюватися, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.06.2020 р. з урахуванням постанови Подільського районного суду м. Києва від 29.07.2020 р. про виправлення описки у справі №758/2519/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. (а.с. 32,33)

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «Інго» на підставі полісу №120931057, строк дії з 28.01.2020 р. по 27.01.2021 р. включно, страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 130000,00 грн, розмір франшизи - 2600,00 грн. (а.с. 65)

Внаслідок ДТП АТ «СК «Інго» виплатило позивачу 20311,11 грн страхового відшкодування, що підтверджується висновком експертного дослідження №9081 від 16.09.2020 р., страховим актом №2806099 від 17.09.2020 р., платіжним дорученням від 24.09.2020 р. (а.с. 69-79,87, 88)

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 32.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу;

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Вказаного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 13.05.2019 р. у справі №369/2403/17

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 №825-ф/20 від 12.02.2020 р. втрата товарної вартості автомобіля «Chevrolet Camaro» д.н.з. НОМЕР_2 , складає 24348,47 грн. (а.с.8-16)

Відповідач 2 не надав суду доказів на спростування наведеного висновку, не заявляв клопотань про проведення судової експертизи, а отже несе ризики настання для нього негативних наслідків нереалізації його процесуальних прав.

У відповідності до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено ч. ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти втрати товарної вартості в сумі - 24 348 грн. 47 коп..

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 34.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Вартість робіт щодо складання звіту №825-ф/20 від 12.02.2020 р. складає 2000,00 грн, які 14.03.2020 р. були перераховані ФОП ОСОБА_3 (а.с. 25-26)

Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача 2 на користь позивача підлягає стягненню витрати за проведення експертного дослідження в сумі - 2000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 840 грн. 00 коп.,

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 133, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», ОСОБА_2 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» про стягнення коштів втрати товарної вартості, - задовільнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти втрати товарної вартості в сумі - 24 348 грн. 47 коп., витрати за проведення експертного дослідження в сумі - 2000 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі - 840 грн. 00 коп., а всього в сумі - 27 188 (двадцять сім тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 47 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквизити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», , адреса знаходження: м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 33.

ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг», адреса: с.Петропавлівська Борщагівка, вул.Озерна, 5.

Повне рішення виготовлено 22.06.2021 р.

Суддя: А.А.Осаулов