Провадження № 2/761/3426/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

03 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 р. на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зняття арешту з майна, у якому просить: зняти арешт з майна позивачки накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії 3962517 від 26.09.2013 р. Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ); виключити із спеціального розділу Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформацію про державну реєстрацію обтяжень, номер запису про обтяження: 2942257 про арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про відкриття виконавчого провадження № 39626517 від 17.10.2013 р. державним виконавцем ВДВС Корсунь-Шевченківським РУЮ Житомирським Р.В., зареєстрований 18.10.2013 р., Державним реєстратором Рябуха М.А.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.09.2013 р. державним виконавцем Корсунь-Шевченківським РУЮ Житомирським Р.В. було відкрито виконавче провадження № 39626517 з виконанням виконавчого листа № 2-5652/10, виданого 24.11.2010 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість у розмірі 1 812 214,09 грн. Постановою державного виконавця від 26.09.2013 р. у виконавчому провадженні накладено арешт на майно ОСОБА_1 . В свою чергу, 27.09.2013 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Разом з тим, арешт з належного позивачу майна знятий не був. Листом Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 806 від 20.01.2020 р. повідомлено, що 27.09.2013 р. дане виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено вичерпний перелік підстав зняття арешту з майна. Відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р., завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-х років після чого знищуються.

З урахуванням викладеного, а також посилаючись на порушення своїх прав, позивач просить суд зняти арешт з його рухомого майна.

Ухвалою від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду свого представника не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, до суду свого представника не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомила.

Враховуючи, що сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 03.09.2013 р. державним виконавцем Корсунь-Шевченківським РУЮ Житомирським Р.В. було відкрито виконавче провадження № 39626517 з виконанням виконавчого листа № 2-5652/10, виданого 24.11.2010 р. Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість у розмірі 1 812 214,09 грн.

26.09.2013 р. постановою державного виконавця Корсунь-Шевченківським РУЮ Житомирським Р.В. накладено арешт на все нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 .

В свою чергу, 27.09.2013 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до листа В.о. начальника Корсунь-Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 806 від 20.01.2020 р. повідомлено, що відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 р., завершені виконавчі провадження передаються до архіву та зберігаються протягом 3-х років після чого знищуються, отже виконавче провадження № 39626517 знищено.

Згідно ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Так, з матеріалів справи встановлено, що державний виконавець Корсунь-Шевченківським РУЮ Житомирським Р.В. наклав своєю постановою арешт на все нерухоме майно позивача, при цьому після повернення виконавчого листа стягувачу, без виконання, не скасував такий арешт майна боржника, тобто фактично третя особа порушила права позивача, а не визначений відповідач.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, визначена позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

У відповідності до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України, норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити, оскільки вимоги з якими він звернувся пред`явлено до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Корсунь-Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про зняття арешту з майна.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: