Справа № 305/170/20
Провадження по справі 2/305/104/21
16.02.2021 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді Ємчука В.Е.
за участі секретаря судового засідання Шемоти М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
Акціонерне товариство комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.
Відповідно до листа Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" №Е.65.0.0.0/3-365676 від 07.07.2018 року, що був надісланий на адресу суду 20.07.2018 року, з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" змінило сувою назву на Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва - АТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.02.2020 було відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а Відповідачам був наданий строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, на подачу відзиву на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві представник просив розглянути справу за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання, були повідомлені відповідно до частини 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті Рахівського районного суду. Крім того, Відповідачу, ОСОБА_1 , 11.07.2020 року було вручено судову повістку за місцем проживання листоношею Укрпошти. Заяв про відкладення справи та відзиву на позов Відповідачі не подавали, про поважність причин неявки суд не повідомляли.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, у зв`язку з неявкою Відповідачів та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду Позивача та не подання відзиву Відповідачами, ухвалив слухати справу за відсутності Відповідачів, які повторно в судове засідання не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку про часткове задоволення позову.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України).
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Як визначено ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.
Для виконання умов договору банком відкрито позичальнику транзитний рахунок № НОМЕР_1 .
Предметом застави є Автомобіль BMV 5201, 1999 року випуску державний номер НОМЕР_2 (п.16.7 Договору).
Банк свої зобов`язання виконав та надав позичальнику кредитні кошти, тоді як відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором К2НСА800000375 від 06.03.2008 року не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, якою станом на 26.11.2019 року є сума 150133,93 Долара США, що складається з: 0,00 Долар США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 3596,57 Долара США заборгованості по відсотках за користування кредитом; 5801,56 Долара США заборгованість по комісії за користування кредитом; 124652,51 Долара США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Позивач вимагає від боржника повернення лише певної суми заборгованості, зокрема, кредитодавець на свій власний розсуд вимагає від боржника сплати заборгованості в сумі 3596,57 Долара США, яка складається із заборгованості по відсотках за користування кредитом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Банк на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надав розрахунок заборгованості за договором, в якому показані всі операції з погашення та нарахування відсотків і неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.83 ч.3 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Отже, Позивач належними та допустимими доказами довів факт укладення договору та наявність заборгованості у ОСОБА_1 .
Відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували факт виконання ним зобов`язань за договором.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Отже, виходячи з принципу змагальності цивільного процесу, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції до суду першої інстанції та у строк, визначений для подання відзиву.
Враховуючи те, що Позивач надав обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання ОСОБА_1 умов договору, а Відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед Позивачем не надав, з іншими заявами, у тому числі про застосування строків давності, як того вимагає ст.267 ЦК України, до суду не звертався, суд вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Що стосується вимоги про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як солідарних боржників, то тут слід зазначити таке.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).
На забезпечення умов виконання кредитно-заставного договору № К2НСА800000375 від 06.03.2008 року між Позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № К2НСА800000375/1, між Позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № К2НСА800000375/2, а також між Позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № К2НСА800000375/3 від 06 березня 2008 року, за яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поручилися за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору № К2НСА800000375 від 06.03.2008 року.
Зокрема, відповідно до умов договорів поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, поручитель ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із позичальником ОСОБА_1 солідарно відповідають перед Кредитором у повному обсязі за зобов`язання, передбачені кредитно-заставним договором, як солідарні боржники.
Згідно з пунктом 12 договору поруки зобов`язання за цим договором припиняються після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором.
У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором позивач надіслав 12.12.2019 (згідно з реєстром поштових відправлень та касового чека Укрпошти) повідомлення (вимогу)від 29.11.2019 року про усунення порушень за вказаним договором, однак така залишилася без реагування, у зв`язку з чим Позивач 05 лютого 2020 року звернувся з даною позовною заявою до суду.
Порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).
За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України в редакції, що підлягає застосуванню до вказаних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Відповідно до норм частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Отже, звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв`язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.
Під виконанням сторонами зобов`язання слід розуміти здійснення ними дій щодо реалізації прав і обов`язків, що випливають із зобов`язання, передбаченого договором. Отже, основне зобов`язання полягає не в змісті кредитного договору, а в реально існуючих правовідносинах, які складаються з прав та обов`язків.
Враховуючи, що строк виконання основного зобов`язання за Кредитним договором № К2НСА800000375 був встановлений сторонами не пізніше ніж 06.03.2008 року, тобто останній щомісячний платіж на погашення кредиту повинен був бути внесений Позичальником не пізніше 06.03.2008, а порука, відповідно до п.12 Договорів поруки № К2НСА800000375/1, № К2НСА800000375/2, № К2НСА800000375/3 від 06.03.2008 припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором, банк пред`явив вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання зобов`язання, тому відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за зобов`язаннями ОСОБА_1 за кредитним договором припинилася відповідно до умов договору, що визначений п.12, тому окремого пред`явлення позову про визнання договору поруки в такому випадку не вимагається.
Відтак підстави для солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № К2НСА800000375 відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст.ст.133, 141 ЦПК України та взявши до уваги те, що у зв`язку із розглядом справи в суді Позивач, поніс судові витрати, а саме, сплатив судовий збір у розмірі 2102 гривні, суд стягує з ОСОБА_1 вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь Позивача.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В.Е. Ємчук