Провадження № 2/127/3234/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, про знесення самовільно збудованої господарської будівлі, заборону вчиняти дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Вінницька міська рада звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про знесення самовільно збудованої господарської будівлі, заборону вчиняти дії та просила прийняти рішення про знесення двох самочинно збудованих господарських будівель (сараїв) по АДРЕСА_1 , орієнтовними розмірами 12,30 м та 6 м, кожна будівля (сарай) розміщені однією стіною на межі земельних ділянок, існуючої огорожі з будинковолодіннями АДРЕСА_2 , за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; прийняти рішення, яким заборонити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 розведення, утримання та забій свиней на території будинковолодіння по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ; стягнути із відповідачів понесені позивачем судові витрати, мотивуючи вимоги тим, що розведення, утримання та забій свиней на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюється без дотримання вимог ст. 34 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Глави 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року, а також ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 17 квітня 1992 року № 44.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2020 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті; у судове засідання викликано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

У подальшому позивач відмовився від допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 .

Представник позивача ОСОБА_19 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Представник відповідачів адвокат Браславець Я.Ю. позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві від 09.11.2020 року (т. 1, а.с. 99-106). У судове засідання, яке було призначене на 16.06.2021 року, не з`явився, подав заяву про розгляд справи у відсутність.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у поясненні від 03.11.2020 року (т. 1, а.с. 71-73).

Третя особа ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у поясненні від 06.11.2020 року (т. 1, а.с. 80-82).

Представники третьої особи - Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області Крутікова Л.В. та ОСОБА_20 у судовому засіданні підтримав позов з підстав, викладених у поясненні від 13.11.2020 року (т. 1, а.с. 85-88).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (сусіди) показали, що на території будинковолодінь відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , впродовж останніх 4-5 років здійснюється розведення, утримання та забій свиней у великій кількості, внаслідок чого: на вулиці та у подвір`ях будинковолодінь по АДРЕСА_5 у повітрі (особливо влітку) стоїть постійний сильний сморід, людям немає, чим вільно дихати; на відкритому повітрі неможливо вживати їжу та напої, сушити білизну, відпочивати; неможливо провітрювати приміщення; з`явилося багато ОСОБА_21 , які роблять життя мешканців вкрай некомфортним; діти та внуки не хочуть приїздити у гості, тому що на вулиці (особливо влітку) перебувати просто неможливо; до будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , ні сусіди, ні неодноразові комісії не допускалися.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , здійснюється розведення, утримання та забій свиней.

Та обставина, що відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , дійсно, здійснюється розведення, утримання та забій свиней не заперечувалася як у судовому засіданні представником відповідачів адвокатом Браславцем Я.Ю., так і у відзиві на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 є мешканцями АДРЕСА_5 , тобто сусідами відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», громадяни мають право на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані утримувати надані в користування чи належні їм на праві власності жилі, виробничі, побутові та інші приміщення відповідно до вимог санітарних норм.

Відповідно до ст. 34 Закону України Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», забороняється забій тварин, які не супроводжуються ветеринарним документом, що засвідчує здоров`я тварин; забороняється здійснювати забій свійських копитних тварин, диких ссавців, вирощених на фермі, відмінних від зайцеподібних, а також забій свійської птиці та кролів не на бійні, що має експлуатаційний дозвіл; ця норма не стосується забою зазначених тварин в обсязі, що не перевищує трьох голів свійських парнокопитних тварин або інших копитних тварин на тиждень, за умови проведення передзабійного та післязабійного огляду державним ветеринарним інспектором або уповноваженим ветеринаром у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини, а також п`яти голів свійської птиці, кролів на день.

Главою 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року, зокрема, встановлено таке.

Подвірний забій тварин здійснюється під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини.

У населених пунктах, віддалених від бойні (забійного підприємства) на значну відстань, забій тварин у особистих підсобних господарствах населення проводиться спеціально підготовленими забійниками, які повинні працювати під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини з дотриманням чинних ветеринарно-санітарних вимог.

Після забою тварини і розбирання туші забійник проводить відповідний туалет туші та надає поради власнику щодо подальшого розміщення продуктів забою, умов їх зберігання з метою недопущення псування. Крім того, вказує на подальші дії власника.

Власник тварини прибирає всі відходи: вміст шлунку та кишечнику, кров тощо; спалює використану солому, ретельно дезінфікує і змиває брезент, дошки. Закопує відходи та забруднений верхній шар землі у спеціально відведеному місці на глибину не

менше 1 метра. Дезінфікує місце, де проводився забій тварини. Спеціалісти державних установ ветеринарної медицини здійснюють нагляд щодо дотримання цих вимог.

Як вбачається з Акту обстеження від 10.12.2019 року, складеного Департаментом архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, під час розгляду колективної скарги мешканців було здійснено вихід за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ; обстеженням виявлено наявність на земельній ділянці, прилеглій, візуально, до житлового будинку АДРЕСА_3 двох окремих господарських будівель, кожна з яких однією стіною розміщені на межі земельних ділянок; зі слів скаржників, зазначені господарські будівлі використовуються для розведення та утримання тварин (свиней); на територію будинковолодінь допущено не було (т. 1, а.с. 32).

Як показали допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (сусіди), на території будинковолодінь відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , впродовж останніх 4-5 років здійснюється розведення, утримання та забій свиней у великій кількості, внаслідок чого:

-на вулиці та у подвір`ях будинковолодінь по АДРЕСА_5 у повітрі (особливо влітку) стоїть постійний сильний сморід, людям немає, чим вільно дихати;

-на відкритому повітрі неможливо вживати їжу та напої, сушити білизну, відпочивати;

-неможливо провітрювати приміщення;

-з`явилося багато ОСОБА_21 , які роблять життя мешканців вкрай некомфортним;

-діти та внуки не хочуть приїздити у гості, тому що на вулиці (особливо влітку) перебувати просто неможливо.

Крім того, вказані свідки у судовому засіданні показали, що до будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , ні сусіди, ні неодноразові комісії не допускалися.

Вказана обставина також підтверджується Актом № 1 про недопуск до проведення перевірки заходу державного нагляду (контролю) від 15 листопада 2019 року (т. 1, а.с. 89), незважаючи на те, що постановою № 020 від 17 грудня 2019 року справу про порушення законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, розпочату щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (протокол від 29.11.2019 року № 0906), закрито в зв`язку з відсутністю складу порушення (т. 1, а.с. 90-93).

Як вбачається з листів Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 03.09.2018 року № Ко-577/02-42, адресованих ОСОБА_1 та ОСОБА_22 , останнім було рекомендовано зменшити кількість свиней у господарстві (т. 1, а.с. 107-108).

При цьому, як відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 30.11.2020 року № Вих. 4.2/10994-20, Головним управлінням не видавався експлуатаційний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та/або зберіганням харчових продуктів тваринного походження (забій тварин) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; Головне управління та Вінницька міська державна лікарня ветеринарної медицини не укладали договори на ветеринарне обслуговування та проведення профілактичних обробок свинопоголів`я з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 156-157).

Отже, суд вважає встановленим, що розведення, утримання та забій свиней на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюється без дотримання вимог ст. 34 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та Глави 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року.

Таким чином, суд доходить до висновку про необхідність заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розведення, утримання та забій свиней на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , без дотримання вимог ст. 34 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та Глави 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року.

Разом з тим, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 244180700 від 12.02.2021 року, декларацій про готовність до експлуатації об`єкта за амністією (реєстраційні номери ВН344 та ВН37), технічних паспортів від 02.12.2020 року (т. 1, а.с. 186-205), господарські будівлі за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , не є самочинним будівництвом.

Отже, позовна вимога про знесення двох самочинно збудованих господарських будівель (сараїв) по АДРЕСА_1 , орієнтовними розмірами 12,30 м та 6 м, кожна будівля (сарай) розміщені однією стіною на межі земельних ділянок, існуючої огорожі з будинковолодіннями АДРЕСА_2 , задоволенню не підлягає.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Вінницької міської ради по 1051 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, на підставі ст. 34 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», Глави 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розведення, утримання та забій свиней на території будинковолодінь за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , без дотримання вимог ст. 34 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та Глави 7 Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини № 4 від 14.01.2004 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь виконавчого комітету Вінницької міської ради по 1051 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вінницька міська рада (м. Вінниця, вул. Соборна, 59; )

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 )

Головне управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Максимовича, 19; )

Повне рішення суду складено 29.06.2021 року.

Суддя