Ухвала

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 161/547/19

провадження № 61-17262ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Луспеника Д. Д.,

розглянув заяву закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада»

- про забезпечення позову у справі № 161/547/19 за позовом закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігоря Сергійовича, державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Онищук Ірина Петрівна, про визнання результатів електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57157821 недійсними, скасування свідоцтв про право власності, та

- про зупинення дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада» (далі - ЗАТ «Волинь-Лада») звернулося до суду з вищевказаним позовом,

в якому просило визнати результати електронних торгів, що проведені державним підприємством «Сетам» 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №57157821, що оформлено протоколами проведення електронних торгів № 375566, № 375567 недійсними; скасувати свідоцтва, що видані ОСОБА_1 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Онищук І. П. на адміністративно-побутовий корпус № 2 (Б-2), загальною площею 625,3 кв.м, а також адміністративно-побутовий корпус № 1 (А-2), загальною площею 1 275,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, відмовлено у задоволенні позову ЗАТ «Волинь-Лада» про визнання результатів електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57157821 недійсними, скасуванні свідоцтв про право власності.

Відшкодовано ОСОБА_1 42 073,00 грн витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, за рахунок суми забезпечення судових витрат, які внесені на депозитний рахунок суду

№ НОМЕР_1 згідно квитанції акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» від 15 червня 2020 року

№ 0.0..1.

19 листопада 2020 року до Верховного Суду направлена касаційна скарга

ЗАТ «Волинь-Лада» нарішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року (надійшла до суду 23 листопада 2020 року),

в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

18 грудня 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

15 лютого 2021 року засобами електронного зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису, представник ЗАТ «Волинь-Лада» - адвокат Кінах Я. В. звернулася до Верховного Суду із заявою, в якій просила: вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та іншим особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим комплексом № 2/Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим комплексом № 1/А-2/ (РПВН: 15151630), яке знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , посилаючись на норми ЦПК України, які регулюють забезпечення позову; зупинити дію рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року у зв`язку з тим, що оскаржуваними рішеннями з ЗАТ «Волинь-Лада» стягнуто судові витрати у розмірі 42 073,00 грн, а виконання вказаних рішень може мати наслідком звернення стягнення на майно ЗАТ «Волинь-Лада».

Щодо забезпечення позову.

Розглянувши заяву ЗАТ «Волинь-Лада» про забезпечення позову, Верховний Суд не знаходить для цього правових підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

За правилом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Вирішення питання про забезпечення позову правилами вищезазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій, Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

від 13 грудня 2019 року у справі № 153/958/18 (провадження

№ 61-11758св19).

Щодо зупинення дії рішення суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема,

у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення

в касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання або зупинення його дії судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року слід відмовити, оскільки представник ЗАТ «Волинь-Лада» - адвокат Кінах Я. В. не навела переконливих доводів того, що невжиття заходів зупинення дії судового рішення може призвести до будь-яких негативних наслідків.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, у задоволенні заяви ЗАТ «Волинь-Лада» про забезпечення позову та зупинення дії рішення суду першої та апеляційної інстанції слід відмовити.

Керуючись статтею 12, 149, 394, 400, 436 ЦПК України, , Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» про забезпечення позову у справі № 161/547/19 за позовом закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігоря Сергійовича, державного підприємства «Сетам», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , товариство з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр», приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Онищук Ірина Петрівна, про визнання результатів електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57157821 недійсними, скасування свідоцтв про право власності, та про зупинення дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 червня 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року, відмовити.

Заяву разом із доданими до неї матеріалами повернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник