КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/4780/2021 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Кулікова С.В., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіланні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2020 року ТОВ «Рада 1» звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 . 29 червня 2000 року сторонами було укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, умови якого відповідачем належним чином не виконуються, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 13 599, 32 грн. за період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9 867, 14 грн., інфляційну складову боргу - 407, 54 грн., 3 % річних - 28, 79 грн. та 3 295, 85 грн. пені, вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рада 1» суму заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 9 867, 14 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу - 407, 54 грн., 3 % річних - 28, 79 грн., пені - 872, 50 грн., а всього 13 599, 32 грн., та суму судового збору у розмірі 2 102, 00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Рада 1» .

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суд від 12 березня 2021 року дану справу призначено в порядку письмового провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суд від 06 квітня 2021 року дану справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачуна праві власності належить трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 145, 20 кв м, житловою площею 66, АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації від 13 вересня 2000 року, серії КВ № 47939,на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 05 вересня 2000 року № 1071-С/КІ (а.с. 18).

Як видно з матеріалів справи, між сторонами 29 червня 2000 року укладено Договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, за умовами якого ТОВ «Рада» забезпечує відповідачуобслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території. Також Товариством надається комплекс робіт по утриманню будинку, прибудинкової території та створення необхідних умов мешкання у будинку, у тому числі співвласнику та мешкаючим з ним особам, згідно з вимогами «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій». У свою чергу, власник зобов`язується забезпечити оплату отриманих вказаних послуг у квартирі АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.2.4 договору від 29 червня 2000 року, визначено, що платежі вносяться не пізніше 25-го числа поточного місяця на рахунок підприємства пропорційно його частині власності у будинку і у розмірах, визначених чинним законодавством, за надані послуги, а саме: диспетчеризацію і технічне обслуговування ліфтів, вивіз побутових відходів, обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизацію і метрологію, обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло- та електропроводів будинку, дезінфекцію, дератизацію, послуги аварійної служби, підготовку будинку до експлуатації у зимовий період, електроенергію на роботу ліфтів, на освітлення сходових кліток, опалення місць загального користування, воду на миття та полив прибудинкової території, податок на землю, матеріальні витрати, витрати на утримання адміністративного приміщення та апарату управління підприємства, санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будинку, технічне обслуговування, комунальні та інші платежі, передбачені чинним законодавством України.

Споживач при несвоєчасному внесенні платні, повинен сплачувати пеню із розрахунку 1 % від несплаченої суми за кожний день прострочки(п.2.2.5 договору).

Між сторонами було також підписано Додаток №1 від 01.01.2006 р. до Договору « Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» від 29 червня 2000 року. та угоду від 25.11.2008 р.

Судом також встановлено, що 10 грудня 2012 року сторонами укладено договір про надання послуг № 65/05/К, за якимпідприємство надає власнику послуги із забезпечення пропускного режиму у будинку АДРЕСА_1 , а власник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуг та на умовах, передбачених договором. Відповідно до пункту 2.1 вартість послуг за цим договором становить 157, 00 грн у місяць. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування власником не пізніше 20-го числа розрахункового місяця суми грошових коштів, визначеної відповідно до умов цього договору, на підставі рахунку виставленого підприємством. Рахунок надається власнику не менш ніж за 5 днів до сплати.

Згідно «Правил користування приміщенням житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою КМУ № 572 від 08 жовтня 1992 року, Наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року № 55, згідно з ст.ст. 151, 162 ЖК Української РСР та п. п. 5, 10 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», боржник зобов`язаний вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, натомість відповідачемпорушуються зазначені положення нормативно-правових актів та умови укладених з позивачем договорів.

Розпорядженнями КМДА № 386 від 03 квітня 2017 року затверджено тарифи на послуги з утримання будинку та прибудинкової території - будинку АДРЕСА_1 , у яких міститься розшифрування тарифів по складовим послуг, які надаються відповідачу позивачем як балансоутримувачем будинку.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідачаОСОБА_1 , наданого позивачем, за ОСОБА_1 рахується заборгованість за надані житлово комунальні послуги в розмірі 9 867, 14 грн за період з 01 жовтня 2019 року по 31 липня 2020 року, окрім того позивачем нараховано 3 % річних - 28, 79 грн., інфляційну складову боргу - 407, 54 грн. та пеню у розмірі 1 % від несплаченої суми за кожен день прострочки згідно з пунктом 2.2.5 договору - 3 295, 85 грн.

Вказаний розрахунок сумнівів у колегії суддів не викликає, оскільки стороною відповідача не спростований, контррозрахунок заборгованості відповідачем суду надано не було.

Загальними умовами виконання зобов`язання, що встановлені ст. 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена у пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування санкцій, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував дійсні обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну правову оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення позову, стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3 % річних, інфляційної складової боргу та пені.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права й не може бути скасованим з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що позивачем безпідставно в односторонньому порядку збільшено тариф на оплату послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій, що, на його думку, свідчить про необґрунтованість нарахованого боргу, колегія суддів вважає безпідставними.

При цьому посилання відповідача на недотримання постачальником послуг порядку повідомлення споживача про зміну тарифів не може бути обставиною для звільнення споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично спожиті житлово-комунальні послуги.

Як слідує з пояснень представника Товариства, тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира апелянта, затверджено розпорядженням Київської міської державної адміністрації за №386 від 03 квітня 2017 року і становить 6 грн. 28 коп. Щомісячне нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території складається шляхом множення загальної площі квартири на тариф за 1 кв.м. площі квартири. Загальна площа квартири відповідача становить 145,2 кв. Отже, розмір щомісячного нарахування становить 911 грн. 86 коп

Вказанві твердження стороною відповідача спростовані не були.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність укладениних договорів з ним ТОВ «Рада-1», не є підставою для скасування судового рішення.

Як вбачається з акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту - житлового будинку - АДРЕСА_1 , затвердженого 31 грудня 1999 року, експлуатуючою організацією зазначено ТОВ «Рада» (а.с.20-22).

29 червня 2000 року між ТОВ «Рада» Корпорації «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_1 був укладений договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території (а.с.6). Предметом даного договору є забезпечення Підприємством обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової територіх за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площеню 145,2 кв. м., жилою 66,3 кв. м.

29 серпня 2002 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «Позняки-жил-буд» було укладено установчий договір про створення та діяльність ТОВ «Рада-1», за умовами якого Товариство є правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Рада» в частині договірних відносин по обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб п-підприємців та громадських формувань ТОВ «Рада-1» проведена державна реєстрація Товариства 11 вересня 2002 року.

З матеріалів справи слідує, що 01 січня 2006 року ТОВ «Рада 1» та ОСОБА_1 підписали Додаток до договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 29 червня 2000 р.»

Між ТОВ «Рада-1» та відповідачем укладено договір №65/05/К «Про надання послуг» від 10.12.2012 року щодо надання послуг з організації цілодобової служби консьєржів. Відповідно до п.2.1., 2.2 даного договору, апелянт зобов`язувався вносити щомісячний платіж за послугу. Ршенням загальних зборів власників житлових і нежитлових приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1 (протокол №1 від 01 серпня 2019 року) розмір оплати послуг консьєрж за даним договором було підвищено до 267 грн. щомісячно, про що відповідач був повідомлений (а.с.15-17).

Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги».

Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац 7 ч.1 ст.1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац 14 ч.1 статті 1 Закону).

Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цк України.

Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону).

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що з наданого позивачем розрахунку неможливо встановити факт надання житлово-комунальних послуг особі, яка є їх споживачем, та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами, оскільки стороною відповідача не було приведено власного розрахунку наявної заборгованості, а також не надано доказів ненадання позивачем послуг відповідачу.

За правилом ч.1-5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» уразі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до Товариства щодо ненадання йому житлово-комунальних послуг або надання таких послуг позивачем відповідачу неналежної якості.

В справі відсутні й докази того, що відповідач не споживає надані позивачем житлово-комунальні послуги або якась інша установа надає йому такі послуги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність його постановлення.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2021 року відповідачу ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. На даний час судовий збір за подачу апеляційної скарги не сплачений.

Враховуючи наведене, та за приписами ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3153 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 3 153 грн. за подачу апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року на розрахунковий рахунок UA0026010, отримувач коштів УК у Солом`янському районі/Солом`янський район/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998 ; код класифікації доходів бюджету 22030101.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повна постанова виготовлена 30 червня 2021 року

Головуючий

Судді: