Справа №639/3586/21
Провадження №2/639/1710/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача КП «Жилкомсервіс», в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача КП «Жилкомсервіс» зі складання відповідачем договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року, а саме, що у договорі відсутнє положення щодо щорічної пролонгації, встановлене пунктом 21 Типового договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2005 року №560, чинною на момент 28.11.2006 року; визнати незаконними дії відповідача КП «Жилкомсервіс» в частині пролонгації договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року; визнати незаконними дії відповідача, що полягають в «укладанні» договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року, шляхом друкування цього договору в газеті; стягнути на користь позивача з відповідача КП «Жилкомсервіс» за завдану їй вищевказаними діями відповідача найсильнішу моральну шкоду - грошові кошти в розмірі 4 500 000,00 грн. та позов розглядати публічно, за участю позивача, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2021 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Разом з тим 22.06.2021 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про відвід судді Баркової Н.В., в якій позивач зазначає, що в ухвалі про залишення позову без руху суддя Баркова Н.В., зловживаючи своїм службовим становищем судді, висунула, на думку ОСОБА_1 , до неї вимоги, не передбачені ЦПК України. На думку ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 безпідставно висунула до неї вимоги складання позовної заяви українською мовою в той час, як такої вимоги немає в переліку вимог до форми і змісту позовної заяви, встановлених в ст.175 ЦПК України, що підтверджується висновком Центру незалежних експертиз НМПС «Трудовий Союз» від 05.03.2021 №4. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що суддя умисно її дискримінувала за мовною ознакою, порушуючи ст.24 Конституції України та ст.14 Європейської Конвенції, тобто, основні права і свободи людини. Також позивач зазначає, що обґрунтовуючи свої незаконні вимоги, суддя ОСОБА_2 послалася на так звану «правову позицію» ухвал Верховного Суду, в той час, як ЦПК України не передбачає враховувати ухвали, а тільки постанови, при цьому в подібних правовідносинах, про що зазначено у Висновку Центру незалежних експертиз НМПС «Трудовий Союз» від 21.06.2021 № 7. На думку ОСОБА_1 зазначене свідчить про умисні дії судді, які явно спрямовані на те, щоб ухилитися від розгляду її позову, зазначає, що направила скаргу до Вищої ради правосуддя і з вказаних підстав заявляє судді Барковій Н.В. відвід, не посилаючись при цьому на жодну статтю ЦПК України, яка передбачає підстави для відводу судді.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.06.2021 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. відмовлено. Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. у цивільній справі №639/3586/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними - передано до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

В подальшому ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В.Б. від 25.06.2021 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. відмовлено.

22.06.2021 року позивачем ОСОБА_1 одночасно із заявою про відвід судді подана уточнена позовна заява, в якій позивач не виконала всі вимоги ЦПК України, на які звернуто увагу позивача в ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2021 року.

Однак, як зі змісту заяви про відвід так і з тексту уточненої позовної заяви, яка складена російською мовою, вбачається, що позивачем ОСОБА_1 використано образливі висловлювання - позивач використовує лексику, яка не притаманна діловим паперам («а ведь судью и подобных ей никто не держит в Украине, если ей не нравится наша Конституция, может убыть туда, где нет ни законов, ни Конституции», «у кого судья «содрала» этот бред»- щодо рішень Верховного Суду, «судья приходит к откровенно нацисткой позиции нарушения моего права на доступ к правосудию по языковому признаку, осталось ОСОБА_3 », «поэтому такой судье явно нацистского толка я заявляю отвод»). Зазначені, а також інші висловлювання, які містяться в уточненному позові, виражають явне зневажливе ставлення позивача до судді, державної мови, рішень Верховного Суду, судової гілки влади в цілому.

При цьому позивач не надає до позову документів на підтвердження даних про її особу, в тому числі сама не зазначає правильне написання українською мовою її прізвища імені та по батькові.

Між тим в заяві, поданій 29.06.2021 року вх..№18097 і складеній російською мовою як і позов, позивач ОСОБА_1 з обуренням звертає увагу суду, що судом розглянуто відвід не тієї особи, оскільки неправильно зазначено по-українські її по батькові як « ОСОБА_4 » замість правильного « ОСОБА_5 », і знов не надає суду документів на підтвердження даних про її особу.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з п.п. ч.3 ст.2 ЦПК України повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі №199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

За таких обставин, слід вважати, що використання одними учасниками судового процесу нецензурної лексики, образливих і лайливих слів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства, а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19 (провадження № 11-82заі19).

Підсумовуючи, можна з впевненістю сказати, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається зневажливо-знущальне ставлення до судової системи загалом та до судді зокрема, а також вона містить образливі висловлювання, які виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що неприпустимо при оформленні позовної заяви. Застосування позивачем образливих висловлювань в тексті позовної заяви суд розцінює як зловживання процесуальними правами.

За правилами ч.3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховую вище викладене, та наявність підстав для повернення позовної заяви за ч.3 ст. 44 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 11, 13, 42, 43, 44, 263, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.06.2021 року.

Суддя Н.В. Баркова