РІШЕННЯ

іменем України

23 червня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Козирєвої А.В.,

представника Баштанської районної ради Мезіної Т.А.,

представника Снігурівської міської ради Миколаївської області Коваля В.М.,

представника Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти Пузир В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 485/538/21, провадження №2/485/236/21 за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної ради Миколаївської області, Снігурівської міської ради Миколаївської області, Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти про стягнення заробітної плати, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Баштанської районної ради Миколаївської області, Снігурівської міської ради Миколаївської області, Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти (далі Снігурівський районний центр ФГОЗУО) про стягнення заробітної плати, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 1990 року вона працювала на посадах бухгалтера-спеціаліста, економіста, бухгалтера матеріального відділу у Снігурівському відділі народної освіти, відділу освіти Снігурівської райдержадміністрації. У 2013 року відділ освіти реорганізовано та утворено юридичну особу - Снігурівський районний Центр ФГО ЗУО. Наказом №195-к від 31.07.2013 року її переведено на посаду бухгалтера центру. Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Статуту Центру ФГО ЗУО засновником закладу є Снігурівська районна рада. Заклад утримується за рахунок районного бюджету. Відповідно до п.1.5. Статуту органом управлення майном Снігурівського районного Центру ФГО ЗУО є Снігурівська районна державна адміністрація. Органом управління, який забезпечує керівництво та координацію діяльності є відділ освіти Снігурівської райдержадміністрації. Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» утворено Баштанський район, до якого увійшов ліквідований Снігурівський район. Снігурівська районна рада та Снігурівська райдержадміністрації перебувають в стадії ліквідації. За рішенням Баштанської районної ради від 17 лютого 2021 року №10 передано безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст ліквідованого Снігурівського району у комунальну власність Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району в особі Снігурівської міської ради установа - Центр ФГО ЗУО, виведено зі складу засновників комунальних закладів, установ, які передаються у комунальну власність Снігурівської міської територіальної громади шляхом виключення Снігурівсьької районної ради та включенням Снігурівської міської ради. За 2020 рік заробітна плата сплачена в повному обсязі.

Вказує на те, що вона продовжує виконувати трудові обов`язки до цього часу, але заробітна плата не сплачується, фінансування Центру ФГО ЗУО не здійснюється. Станом на 01 травня 2021 року заборгованість по заробітній платі становить за період з січня по квітень 2021 року 55428 грн (13857 грн х 4 місяці) з урахуванням обов`язкових податків та платежів. Посилаючись на вимоги ст.34 Закону України «Про оплату праці» вважає, що вона має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

З огляду на зазначене, збільшивши позовні вимоги ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з відповідачів:

-заробітну плату за період роботи у січні травні 2021 року включно у розмірі 75540,30 грн;

-зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати з січня 2021 року по травень 2021 року;

-зобов`язати відповідачів нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати за період роботи у січні травні 2021 року;

-допустити негайне виконання судового рішення.

Cнігурівська міська рада у відзиві на позовну заяву позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Снігурівської міської ради на користь позивача заробітної плати та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з Снігурівського районного центру ФГО ЗУО на її користь заборгованості по заробітній платі, фінансування якої має здійснювати Баштанська районна рада як правонаступник Снігурівської районної ради. Вказує на те, що міська рада не є належним відповідачем у справі.

Баштанська районна рада у відзиві на позовну заяву позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості по заробітній платі та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати з Баштанської районної ради та задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з Снігурівського районного центру ФГО ЗУО на користь позивача заборгованості по заробітній платі та виплати компенсації. Вказує на те, що районна рада не є належним відповідачем у справі, а належним є Снігурівський районний центр ФГО ЗУО, в якому працює позивач.

Від інших відповідачів відзиви до суду не надходили.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 30 квітня 2021 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Доводи учасників справи

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали збільшені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача також просила суд стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн, при цьому надала договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги.

Представник Баштанської районної ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала позицію, яка викладена у відзиві на позовну заяву.

Представник Снігурівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав позицію, яка викладена у відзиві на позовну заяву.

Представник Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти у судовому засіданні позов визнала, зазначила, що заробітна плата не сплачується, у зв`язку з відсутністю коштів у Снігурівського районному центрі ФГОЗУО.

Представник Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 01 серпня 2013 року, у зв`язку з реорганізацією відділу освіти Снігурівської райдержадміністрації ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера Снігурівського районного центру ФГО ЗУО /а.с.116-117/.

Відповідно до наказу №6-к від 21 квітня 2021 року в.о. директора Снігурівського районного центру ФГО ЗУО Пузир В. ОСОБА_1 з 21 квітня 2021 року призначено на посаду в.о. головного бухгалтера з окладом згідно штатного розпису /а.с.110/.

Відповідно до п.1.1. статуту Снігурівського районного центру ФГО ЗУО, затвердженого рішенням ХІ сесії Снігурівської районної ради від 15 грудня 2016 року №1, Снігурівський районний центр ФГО ЗУО є комунальним закладом.

Засновником (власником) центру є Снігурівська районна рада (п.1.2. Статуту).

Снігурівський районний центр ФГО ЗУО утримується за рахунок районного бюджету і є бюджетним неприбутковим закладом ( п.1.3. Статуту).

Центр ФГО є юридичною особою, є бюджетним неприбутковим закладом, має самостійний баланс, рахунки в органах державної казначейської служби України (пункти 4.1., 4.2., 4.3. Статуту).

Постановою Верховної ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» у Миколаївській області утворено Баштанський район (з адміністративним центром у місті Баштанка) у складі територій Баштанської міської, Березнегуватської селищної, Вільнозапорізької сільської, Володимирівської сільської, Горохівської сільської, Інгульської сільської, Казанківської селищної, Новобузької міської, Привільненської сільської, Снігурівської міської, Софіївської сільської, Широківської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України та ліквідовано Снігурівський район.

Правонаступником Снігурівської районної ради, яка ліквідована 08.06.2021 року, відповідно до Закону України від 17.11.2020 року №1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» є Баштанська районна рада.

Рішенням четвертої сесії восьмого скликання Баштанської районної ради за №10 від 17 лютого 2021 року Про безоплатну передачу установ, закладів, майна (майнових прав) зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Снігурівського району Миколаївської області, ліквідованого постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-IX «Про утворення та ліквідацію районів, у комунальну власність новоутворених територіальних громад Миколаївської області, вирішено, крім іншого, передати безоплатно зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Снігурівського району Миколаївської області, ліквідованого постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», у комунальну власність Снігурівської міської територіальної громади Баштанського району Миколаївської області у особі Снігурівської міської ради Снігурівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти та його майно, необоротні активи, незавершені капітальні інвестиції, малоцінні та швидкозношувальні предмети, матеріали та інші цінності /а.с.73-76/.

Рішенням Снігурівської міської ради за №16 від 30 березня 2021 року Про відмову в прийнятті зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Снігурівського району в особі Баштанської районної ради у комунальну власність Снігурівської міської територіальної громади в особі Снігурівської міської ради Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти та Снігурівської централізованої бухгалтерії з обслуговування культурно-освітніх закладів, відмовлено в прийнятті зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Снігурівського району Миколаївської області, ліквідованого постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів», в особі Баштанської районної ради у комунальну власність Снігурівської міської територіальної громади в особі Снігурівської міської ради Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти /а.с.77-78/.

Рішенням Баштанської районної ради №16 від 14 квітня 2021 року припинено дію рішення районної ради від 17 лютого 2021 року /а.с.71-72/.

На момент розгляду справи Снігурівський районний центр ФГО ЗУО не ліквідовано, що підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З січня 2021 року по теперішній час позивач продовжує працювати в Центрі ФГО ЗУО та виконувати посадові обов`язки, про що свідчать табелі обліку використання робочого часу, разом з тим заробітну плату не отримує.

Відповідно до штатного розпису на 01.01.2021 року посадовий оклад бухгалтера становить 4619 грн та головного бухгалтера 6704 грн / а.с.112/.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Щодо належного відповідача у справі

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідачів заробітну плату та зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати, зобов`язати нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Нормами ЦК України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин - можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, спільні комунальні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом. Водночас територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом, а юридичні особи, створені територіальними громадами, у свою чергу, не відповідають за зобов`язаннями відповідно територіальних громад.

Підстави та умови субсидіарної відповідальності визначаються положеннями статті 619 ЦК України.

За загальним змістом цієї норми субсидіарна відповідальність повинна бути передбачена договором або законом, така відповідальність настає за умови пред`явлення вимоги до основного боржника та його відмовою від задоволення вимог кредитора або не надсилання відповіді у розумний строк про задоволення вимоги.

Тобто, виходячи зі змісту вказаної норми, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників таких юридичних осіб має бути виключно пряма вказівка закону або договору.

Чинним трудовим законодавством солідарна відповідальність у трудових спорах за вимогами, визначеними позивачем до відповідачів, не передбачена.

З огляду на те, що Баштанська районна рада Миколаївської області, Снігурівська міська рада Миколаївської області, Баштанська районна державна адміністрація Миколаївської області не є роботодавцем, з яким позивач перебуває у трудових відносинах, а Снігурівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти є діючою юридичною особою, фінансується за рахунок районного бюджету, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача до Баштанської районної ради Миколаївської області, Снігурівської міської ради Миколаївської області, Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі №711/3288/17-ц (провадження №61-25288сво18).

Таким чином, належним відповідачем у справі є Снігурівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти.

Щодо вимог про стягнення заробітної плати

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Згідно зі ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але нерідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується на передодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу)працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Відповідно до штатного розпису на 01.01.2021 року посадовий оклад бухгалтера становить 4619 грн та головного бухгалтера 6704 грн.

З січня 2021 року по 20.04.2021 року позивач працювала на посаді бухгалтера, а з 21.04.2021 року виконує обов`язки головного бухгалтера.

З витягу з Протоколу №23 засідання президії Снігурівського районного комітету Профспілки від 04.01.2021 року вбачається, що президія постановила з метою диференціації заробітної пати та за зразкове виконання службових обов`язків, досягнення високої якості роботи, за складність виконуваної роботи, погодити встановлення надбавки до посадового окладу у межах фонду оплати праці з 01.01.2021 року у розмірі згідно наказу. При цьому в протоколі зазначено, що голова районного комітету, повідомив присутніх, що в межах фонду оплати праці працівникам Снігурівського РЦ ФГО ЗОУ можна встановити надбавки згідно наказу Міністерства освіти і науки України №557 від 26.09.05 р. «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти на наукових установ» за складність, на напруженість у роботі, з метою забезпечення диференціації заробітної плати працівників з січня 2021 року /а.с.133/.

Встановлення надбавки до заробітної плати також передбачено діючим колективним договором.

Наказом №1-к від 04 січня 2021 року в.о. директора ОСОБА_2 установлено надбавку за складність, напруженість у роботі до посадового окладу в межах фонду оплати праці з 01.01.2021 року в розмірі 50%, який погоджений головою профспілки /а.с.132/.

Послідуючим наказом №3-к від 04.01.2021 року ОСОБА_1 бухгалтеру Снігурівського РЦ ФГО ЗОУ встановлено надбавку за інтенсивність праці в розмірі 50% до посадового окладу з 01 січня 2021 року по дату припинення трудової діяльності у 2021 році /а.с.111/.

Наказом №6-к від 21.04.2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду в.о. бухгалтера з окладом згідно штатного розпису надбавку за інтенсивність праці в розмірі 50 % до посадового окладу з 21 квітня 2021 року по дату припиненні трудової діяльності у 2021 року /а.с.110/.

Встановлений розмір надбавки не суперечить умовам укладеного колективного договору, відповідно до якого, граничний розмір надбавок для одного працівника не повинен перевищувати 50 % посадового окладу.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оплату праці" мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати (ст.3-1 вищевказаного Закону).

У статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік встановлено, що з січня 2021 року мінімальна заробітна плата становить 6000 грн.

Таким чином, з урахуванням встановленого посадового окладу та надбавки, встановленої наказами, які відповідають умовам колективного договору, з урахуванням гарантій забезпечення мінімальною заробітною платою працівника з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти за рахунок районного бюджету Баштанського району на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з січня по травень 2021 року включно в розмірі 37770 (4619 грн + 50 % від 4619 грн х 4 (з січня 2021 року по квітень 2021 року) + (6704 грн +50 % від 6704 грн (травень 2021)).

Умовами колективного договору та положення про преміювання працівників з фонду економії заробітної плати (яке є додатком №4 до колективного договору), передбачено створення фонду матеріального заохочення (преміювального фонду), разом з тим, під час розгляду справи не було встановлено, що такий фонд було створено на 2021 рік, у зв`язку з чим вимоги позивача в частині стягнення премій задоволенню не підлягають.

Щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (далі - Порядок № 159).

Згідно з нормами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За приписами статті 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 129, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача в частині нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимог про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування

Відповідно до ст. 253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закону) базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ч.9 ст.9 Закону обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Положеннями ч.2, 4, 5, 8 ст. 9 Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для його зарахування.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Водночас, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України відповідно до покладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр (облік) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги закону, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно частин першої, другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача у судовому засіданні просив суд стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн, посилаючись на те, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, позивач планує сплатити гонорар після ухвалення рішення. При цьому надала: ордер, договір про надання правової допомоги від 15 квітня 2021 року та додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2021 року.

Відповідно до умов додаткової угоди ОСОБА_1 за надання адвокатом Козирєвою А.В. допомоги повинна сплатити адвокату гонорар у розмірі 2000 грн.

Відповідно до п.1.4. угоди правова допомога передбачена договором, вважається такою, що надана адвокатом належним чином та в повному обсязі.

У постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 Об`єднаною палатою Верховного Суду зроблено правовий висновок, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Таким чином, з огляду на зазначене, враховуючи обсяг наданих послуг та виконаних робіт у справі, доведеність позивачем їх вартості належними доказами, суд вважає за доцільне стягнути з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн, що відповідає вимогам співмірності.

Питання судових витрат

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 43 Конституції України,ст.ст.1,15,21 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.1-4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст.4 , 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та керуючись ст.ст.12, 13, 89, 133,141, 259, 264-265, 430 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Баштанської районної ради Миколаївської області, Снігурівської міської ради Миколаївської області, Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти про стягнення заробітної плати, зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням строків її виплати, зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування задовольнити частково.

Стягнути з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти (вул.Жовтнева,124, м.Снігурівка, ) за рахунок районного бюджету Баштанського району на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з січня по травень 2021 року включно в розмірі 37770 (тридцять сім тисяч сімсот сімдесят) гривень, з послідуючим утриманням з цієї суми податків та обов`язкових платежів.

Зобов`язати Снігурівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти нарахувати та виплатити за рахунок районного бюджету Баштанського району Коц Зої Олександрівні компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати з січня 2021 року по травень 2021 року включно.

Зобов`язати Снігурівський районний центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти нарахувати та сплатити за рахунок районного бюджету Баштанського району єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 2021 року по травень 2021 року.

Стягнути з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти (вул.Жовтнева,124, м.Снігурівка, ) за рахунок районного бюджету Баштанського району на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 2000,00 (дві тисячі) гривень.

Стягнути з Снігурівського районного центру фінансово-господарського обслуговування закладів та установ освіти ( вул.Жовтнева,124, м.Снігурівка, ) за рахунок районного бюджету Баштанського району на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апел яційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 червня 2021 року.

Суддя О.П.Бодрова