Справа № 453/2/21
№ провадження 2/453/163/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», АТ «Альфа-банк», з участю третіх осіб на стороні відповідача, приватного нотаріуса Житомирського міського Нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» про визнання виконавчого напису нотаріуса та вимогу стягнення боргу такими, що не підлягають виконанню,-

встановив:

05.01.2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Вердикт Капітал», АТ «Альфа-банк» з участю третіх осіб на стороні відповідача, приватного нотаріуса Житомирського міського Нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, ТОВ «Кредитні ініціативи», ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» про визнання виконавчого напису нотаріуса та вимогу стягнення боргу такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що позивачем було отримано Претензію від ТОВ «Вердикт Капітал» вих №13857586 від 13.11.2020 року з повідомленнням про заборгованість за кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року. На згадану Претензію ним було надіслано звернення з вказанням про помилку вимоги повернення боргу щодо Кредитного договору №500952909 від 19.07.2014 року, надавши копії: Рішення Сколівського районного суду від 11.02.2016 року, яке набрало законної сили - 04.03.2016 року; Постанови ВП №52639066 від 15.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь «АТ «Альфа - Банк» заборгованість у розмірі 50156, 14 грн.; розрахунок заборгованості за кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року; звіт станом на 22.04.2019 року; довідки «АТ «Альфа - Банк» від 25.06.2019 року щодо кредитного договору №500952909 від 19.07.2014 про закриття; кредитний договір №500952909 від 19.07.2014 року, на що від ТОВ «Кредит Капітал» було отримано відповідь від 04.12.2020 року, де вказано «у наданій Вами копії довідки не зазначено підставу закриття кредитного договору в «АТ «Альфа - Банк» - повне погашення боргу чи передача права вимоги згідно договору факторингу в іншій юридичній особі». Однак у відповіді не звертали уваги на інші надані ним копії.

20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №93548 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 82400,64 грн. На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса 17.12.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63947369 з примусового виконання від 20.11.2020 року. Вважає, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусів, і, як наслідок, було неправомірно відкрито виконавче провадження щодо стягнення коштів. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, що суперечить чинному законодавству. Зазначає, що заборгованість у повному обсязі за кредитним договором вже стягнута, а тому повторне стягнення кредиту призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те саме зобов`язання. Просить позов задоволити.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 13.01.2021 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі на підставі ст. 279 ЦПК України.

13 січня 2021 року Ухвалою суду задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрованого за № 93548 .

До початку судового засідання представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цаплак М.І., подав до суду заяву про слухання справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задоволити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. 11.02.2021 року надіслав на адресу суду клопотання (вх.№780) про зменшення витрат на правову допомогу та відзив на позов (вх.№779), в якому останній вважає виконавчий напис правомірним, нотаріус діяв в рамках чинного законодавства. Вважає, що безспірність вимог, відповідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до Переліку отримання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, які не потребують нотаріального посвідчення проводиться на підставі таких документів: оригіналу кредитного договору, засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості строків їх погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Щодо витрат на правову допомогу, які складають 17000 грн. вказує, що такі є необгрунтованими та завищеними. Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивачу.

16.04.2021 року представник позивача - адвокат Цаплак М.І. надіслав на електрону адресу суду пояснення по суті позову (вх.№ ЕП- 454) де зазначив, що виконавчі написи нотаріуси не мають права виносити по кредитних договорах взагалі. (Постанова КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»). Вказує також, що на даний час приватний нотаріус Горай О.С. позбавлений ліцензії на право здійснення нотаріальної діяльності за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату разом ще з десятком інших нотаріусів, які вчиняли подібні незаконні, а фактично злочинні дії. При вчиненні виконавчих написів нотаріуси повинні ретельно перевіряти наявність заборгованості, чи є вона взагалі, чи є вона безспірною і яке відношення боржника до такої заборгованості, а також чи не має по суті вирішених спорів стосовно цієї заборгованості.

Представник АТ «Альфа банк» не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Третя особа на стороні відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», у судове засідання не з`явився, не повідомив причин своєї неявки.

Третя особа на стороні відповідача ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у судове засідання не з`явився, не повідомив причин своєї неявки.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що в листопаді 2020 року позивачем було отримано претензію ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (вих№13857586 від 13.11.2020 року) з повідомленням про заборгованість за кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року. Згідно даної претензії вимога за кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року укладена між позивачем та АТ «Альфа - банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Кредитні Ініціативи» за договором факторингу №1 від 21.06.2016 року, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» за договором факторингу №2019-1 КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 року, правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу №16.01.2019 року від 16.01.2019 року.

20.11.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №93548, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості по Кредитному договору №500952909 від 19.07.2014 року в розмірі 82400,64 грн.

На підставі виконавчого напису 17.12.2020 року приватним виконавцем Малковою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63947369 з примусового виконання виконавчого напису від 20.11.2020 року

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що 11.02.2016 року Сколівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у справі №453/1572/15-ц, згідно якого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа - Банк» стягнуто заборгованість за Кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року в розмірі 48938 грн. 14 коп. та судові витрати у сумі 1218 грн.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.04.2019 року за виконавчим листом№453/1572/15-ц, виданого 12.07.2016 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь «АТ «Альфа - банк» заборгованість у розмірі 50156, 14 грн., вбачається, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з тим, що боржником у повному обсязі сплачено борг та перераховано на користь стягувача.

З досліджених та проаналізованих судом документів (рішення суду, довідки «Альфа-Банк» про закриття кредитного договору, постанови про закриття виконавчого провадження тадокументів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 19.07.2014 року про стягнення заборгованості, по якому наявне і повністю виконане боржником судове рішення про стягнення з нього тіла кредиту, відсотків, штрафних санкцій.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»(надалі Закон) визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким же чином врегульовано дане питання і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до п.19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 89 Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Аналогічна інформація викладена і в підпунктах 2.1, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 даного Переліку для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при здійсненні своєї діяльності нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у численних постановах Верховного Суду, а саме: від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15, № 369/6415/17 від 26 лютого 2020 року та інших, які мають враховуватися судом у порядку виконання судом вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України.

На думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості.

Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс17.

Судом встановлено, що спір щодо розміру заборгованості був вирішений судом у 2016 році, заборгованість за рішенням суду повністю погашена позивачем у 2019 році, про, що свідчить довідка АТ «Альфа - Банк» Відділення «Стрийське» від 25.06.2021 року (вх.№57840), про те, що кредитний договір № 500952909 від 19.07.2014 року отриманим в АТ «Альфа - Банк» закрито, тому ТОВ «Вердикт Капітал» не мало права звертатися до нотаріуса у 2020 році для вчинення ним виконавчого напису за кредитним договором б/н від 19.07.2014 року, яким вже було стягнуто заборгованість за цим договором за тілом, відсотками та штрафними санкціями. Фактично ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до нотаріуса з вимогою про повторне стягнення тіла, відсотків за користування кредитом, що суперечить нормам закону, не перевіривши про наявність судового рішення і відкрите виконавче провадження за цим рішенням. На даний час це рішення суду повністю позивачем виконане.

Суд також зазначає, що ТОВ «Вердикт Капітал» не надавав нотаріусу бухгалтерські первинні документи на підтвердження безспірної суми заборгованості, а так звана виписка з рахунку за своєю правовою природою не є випискою, а є розрахунком заборгованості, який викладений таким чином, що з нього неможливо встановити яка сума коштів надавалась позивачу, яку суму коштів і коли було повернуто, за який період нараховані проценти, пеня, комісія, а також неможливо за допомогою простих арифметичних дій (множення, поділ, складання, віднімання) перевірити вірність суми заборгованості, заявленою банком. Як вже зазначалося вище, розрахунок заборгованості, зроблений банком, не є доказом безспірної заборгованості (постанова Верховного суду № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року).

Отже, на думку суду, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, а також судовий збір, сплачений ним за забезпечення позову.

З урахуванням приписів ч. 9 ст. 141 ЦПК України суд стягує витрати на правничу допомогу на користь позивача в розмірі 13 500 грн. з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис №93548 від 20.11.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості за кредитним договором №500952909 від 19.07.2014 року у сумі 82 400(вісімдесят дві тисячі чотириста) гривень 64 копійки із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) гривень судових витрат, пов`язаних з отриманням позивачем професійної правничої допомоги адвоката.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок та 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 65 копійок за забезпечення позову, всього 1266 (одну тисячу двісті шістдесят шість) гривень 45 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місце знаходженя: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд 5 Б, ).

Відповідач: АТ «Альфа-банк» (місце знаходженя: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд 100, ).

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, (місце знаходження: 03150, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35).

Третя особа: ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», (місце знаходженя: 04071, м. Київ, вул. Верхній вал, 28/12).

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області