Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/617/20
Провадження № 2/670/24/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Волкової О.М.

з участю секретаря Кушнір О.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просив змінити спосіб та розмір присуджених та стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказував, що рішенням Віньковецького районного суду від 27 квітня 2020 року з нього стягнуто на користь відповідачки на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із 17 березня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

На час винесення рішення позивач погодився на такий розмір стягуваних аліментів,оскільки мав намір працевлаштуватись. Проте на теперішній час він не працює, його матеріальне становище погіршилось.

Згідно довідки-розрахунку про нараховані та сплачені аліменти починаючи із 17 березня 2020 року заборгованість по сплаті аліментів складає 7124,25 грн, а щомісячне нарахування аліментів у розмірі 2075,75 грн для нього є непосильним.

Тому беручи до уваги мінливий та нерегулярний дохід, позивач просить змінити спосіб та розмір стягуваних аліментів.

Справа була розподілена в провадження судді Потапова О.О.

Ухвалою судді від 13.10.2020 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із звільненням 24.12.2020 року судді ОСОБА_5 з посади судді Віньковецького районного суду Хмельницької області, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 року головуючим у справі визначено суддю Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкову О.М.

Ухвалою судді Волкової О.М. від 12.01.2021 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів прийнято до провадження, та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача -- адвокат Кукурудза Ю.М. позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити.

Пояснила, що постійної роботи у ОСОБА_3 немає, він підробляє випадковими заробітками, тому через відсутність сталих доходів він не в змозі сплачувати аліменти, які державним виконавцем нараховуються йому у розмірі середньої заробітної плати по регіону. Тому позивач просить надалі визначити йому розмір аліментів у твердій грошовій сумі та не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 у суді проти задоволення позову заперечувала, стверджуючи, що відповідач працює за кордоном, де отримує великі доходи, проживає з іншою жінкою та забезпечує її дитину. Разом з тим до дочки ОСОБА_6 він не навідується, участі у її вихованні не бере, а ОСОБА_2 через відсутність у селі роботи не працює і разом з дочкою, яка відвідує дитячий садок, повністю перебуває на утриманні своїх батьків, які є працездатними.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Згідно зі ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, (далі Конвенція), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно зі ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов`язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 вказаного Кодексу визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За нормами ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 29 грудня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час проживає разом із відповідачкою та перебуває на її утриманні.

25 березня 2020 року рішенням Віньковецького районного суду шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Віньковецького районного суду від 27 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2020 року і до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до довідки - розрахунку Віньковецького районного відділу ДВС, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з виконавчим листом № 670/173/20 від 17.08.2020 року, нараховуються аліменти у розмірі середньомісячної заробітної плати по регіону, та за період з березня 2020 року до лютого 2021 року нараховано 22026,78 грн, із яких сплачено 4400,00 грн, борг по аліментах за станом на січень 2021 року включно становить 17626,78 грн.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18).

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що позивач працевлаштований за кордоном та отримує великі доходи, відповідними доказами не підтверджено.

Водночас відповідач у суді стверджувала, що позивач створив нову сім`ю, де утримує неповнолітню дитину нової дружини.

При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом. Однак в даному випадку після набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 у житті останнього змінилися певні обставини, позаяк він не працюючий, і стабільних постійних доходів не має.

Таким чином з урахуванням всіх обставин справи, норм сімейного законодавства, пред`явлених позовних вимог ОСОБА_3 , принципу диспозитивності цивільного процесу, та з врахуванням закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та рівності обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає за можливе змінити розмір та спосіб аліментів, визначених рішенням суду від 27 квітня 2020 року та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Керуючись ст. 180, ст. 181, ст. 182, ст. 184, ст. 192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10-13, ст. 17, ст. ст. 258-259, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів і спосіб їх стягнення, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року, та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.02.2021 року.

Суддя О.М.Волкова