КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8389/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р.,-

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Просила: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 14 червня 2018 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що з лютого 2020 року вони не проживають разом з відповідачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 кошти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення коштів на утримання ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про його час і місце повідомлена належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Рішення суду оскаржується в частині стягнення коштів на утримання ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, з останнього підлягають стягненню кошти на утримання позивача.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Встановлено, що 14 червня 2018 року сторони зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначила, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших дітей та не сплачує аліменти. Враховуючи положення ст. 84 СК України просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача відсутні аліментні зобов`язання та зобов`язання матеріального характеру. При цьому судом зазначено, що будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем не надано.

Так, за змістом ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Утім при вирішенні спору, суд першої інстанції не встановив наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції не перевірено матеріальне становище відповідача.

Так, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 з 07 серпня 2020 року працює майстром будівельних та монтажних робіт виробничо-технічного відділу ТОВ «БМК «М-БУД» за сумісництвом, що підтверджується довідкою № 3 від 24 березня 2021 року ТОВ «БМК «М-БУД».

ОСОБА_2 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 21 вересня 2017 року.

Згідно довідки № 036/480 від 11 січня 2021 року, ОСОБА_2 є студентом 1 курсу ОКР «Магістр» денної форми навчання (контракт) спеціальності «Садово-паркове господарство» ННЦ «Інституту біології та медицини» Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Відповідно до довідки від 11 січня 2021 року ВП № 2 ОСОБА_2 проживає у гуртожитку АДРЕСА_1 , та сплачує комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, опалення, газ).

Також відповідач має кредитну заборгованість, що підтверджується довідками АТ КБ «ПриватБанк», за карткою «Універсальна» 1 974 грн 45 коп., за карткою «Classik» 9 083 грн 55 коп.

В суді апеляційної інстанції було оглянуто оригінал довідки № БМК00000005 ТОВ «БМК «М-БУД», згідно якої дохід ОСОБА_2 за серпень 2020 року становив 5 800 грн; за вересень, жовтень, листопад та грудень 2020 року - по 8 000 грн; січень 2021 року 9 000 грн.

Крім того, наказом ТОВ «БМК «М-БУД» № 232 від 31 березня 2021 року ОСОБА_2 звільнено з посади майстра будівельних та монтажних робіт.

Отже, матеріальне становище відповідача за період, протягом якого суд зобов`язав сплачувати кошти на утримання дружини, не дозволяє йому здійснювати такі виплати.

З урахуванням вищенаведених вимог закону, та встановлених фактичних обставин справи щодо майнового стану відповідача, колегія суддів вважає, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Протилежний висновок суду є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 14 грудня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів) підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року в частині задоволених вимог про стягнення з ОСОБА_2 коштів на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 04 вересня 2020 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років скасувати.

Ухвали в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

В.І. Олійник