Справа № 524/3184/21
Провадження №2/524/2481/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі: - секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування (в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання дітей та накладення заборони на відчуження майна,

В С Т А Н О В И В

До суду звернувся виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання дітей та накладення заборони на відчуження майна.

В обґрунтування позову зазначав, що у Службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 19.10.2020 року перебувають на обліку малолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дітей померла, батько - відповідач у справі неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дітей, не турбується про їх життя та здоров`я, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, діти проживають разом з третьою особою ОСОБА_4 та перебувають на її повному утриманні.

11.01.2021 ОСОБА_3 надав до Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що надає згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх дочок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2021 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було прийнято рішення № 286 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 »

Позивач просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку кожного місяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які перераховувати на особисті рахунки дітей, які буде відкрито у відділенні Державного ощадного банку України, а також накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , власниками якої на праві спільної часткової власності є малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення малолітньою ОСОБА_1 повноліття.

Ухвалою судді від 15 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року було визнано підготовку справи до розгляду закінченою, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Повідомлено відповідача про час, дату та місце розгляду справи шляхом надання оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також засобами рекомендованого поштового зв`язку.

Представник позивача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування та тертьої особи - Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області у судове засідання не прибула, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постає з заяви, посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області 11.01.2021 року, яку підтримав і у письмовій заяві поданій до суду 03.06.2021 року.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила розгляд справи проводити без її участі.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановив наступне.

У Службі у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 19.10.2020 року перебувають на обліку малолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мати дітей ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батько дітей - відповідач ОСОБА_3 неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, ухиляється від виховання дітей, не турбується про їх життя та здоров`я.

З травня 2020 року діти проживають в родині ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

14.08.2020 року ОСОБА_4 звернулась до Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради із заявою, в якій просила захистити інтереси дітей, оскільки діти перебувають на її повному утриманні, а ОСОБА_3 використовує кошти, які отримує по втраті годувальника, на власні потреби.

Службою у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради було здійснено обстеження умов проживання. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , умови проживання останнього виявились незадовільними.

04.12.2020 року ОСОБА_3 звернувся до Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради із заявою про те, що він не має можливості виховувати своїх дітей та забрати їх до себе. Повідомив, що він не проти позбавлення його батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просив розглянути без його участі.

20.01.2021 року відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, для з`ясування думки дітей, спеціалістом Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області була проведена бесіда з дітьми стосовно позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно них.

Згідно з даними відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 05.01.2021 № 15301/01-32, №15302/01-32 та № 15304/01-32 ОСОБА_3 та неповнолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значаться зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Батько участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає.

Згідно з планом соціального супроводу з ОСОБА_3 проводиться мотиваційна робота зі створення безпечних і комфортних умов для проживання дітей, надавались соціальні послуги з консультування щодо підвищення батьківського потенціалу, однак останнім не було вжито ніяких заходів щодо створення нормальних умов для гармонійного розвитку дітей.

11.01.2021 року ОСОБА_3 надав до Служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначив, що надає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дочок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2021 року виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було прийнято рішення № 286 «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 », згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітніх дітей.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених вищезазначеною статтею. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

У ході розгляду справи було встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дочок, оскільки не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для виховання, не спілкується з дітьми. Відповідачем ОСОБА_3 не спростовано відсутності поважних причин ухилення від здійснення батьківських обов`язків відносно малолітніх дочок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються в частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Одночасно, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень, наданих в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Малолітні діти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають на праві спільної часткової власності по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.03.2021 № 247974674.

Таким чином, оскільки є законні підстави для накладення заборони на відчуження нерухомого майна, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно, зокрема, для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо який у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах; чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, суд вважає достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, звідси суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на корить держави судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 143, 150, 164. 166, 180 Сімейного Кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як органу опіки та піклування (в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Стягнути з ОСОБА_3 кошти (аліменти) на утримання малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особистий рахунок дітей у відділенні АТ «Державний Ощадний банк України» з 13 квітня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , власниками якої на праві спільної часткової власності є малолітні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення малолітньою ОСОБА_1 повноліття, про що повідомити державну нотаріальну контору за місцем знаходження житла.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Позивач: виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як орган опіки та піклування, юридична адреса: Полтавська область, м.Кременчук, пл.Перемоги, буд. 2;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Треті особи:

- ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- Служба у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, місцезнаходження за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пров. Льва Толстого, буд. 38.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2021 року.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: