УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

24.06.2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідєльнікова Єлизавета Ігорівна про забезпечення позову до подачі позовної заяви , -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2021 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла вищезазначена заява через програму «електронний суд» про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, яка передана судді Войцеховській Я.В. 23.06.2021 року.

Заявник просить забезпечити майбутній позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради орган опіки та піклування про визнання договору недійсним шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви представник заявника, зазначає, що 14.11.2006 року між ОСОБА_2 ( матір`ю заявника) та ОСОБА_3 ( сестрою заявника) укладено договір дарування зазначеної квартири. Вважає даний договір недійсним, та таким що порушує його майнові права, оскільки при його укладанні не отримано дозволу органу опіки та піклування на відчуження квартири в якій був зареєстрованій він ( на той час малолітня дитина). На час продажу він був зареєстрований та проживав в спірній квартири . На даний час на його думку існує висока ймовірність того, що відповідачем буде відсуджена спірна квартира, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. Вважає заходи забезпечення співмірними майбутнім заявленим вимогам.

Згідно вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали додані до заяви, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.1,2 ст. 150 ЦПК України).

Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову, є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На підтвердження заявлених вимог представником заявника надано довідку про реєстрації заявника в спірній квартирі в період з 22.12.2004 року по 04.07.2011 року. Договір , який має намір оспорити заявник в судовому порядку укладений 14.11.2006 року. Повнолітня заявника настало в 2007 році.

Предметом майбутнього позову є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору дарування. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому відсутні підстави вважати, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку майбутнього позивача, права, та не є співмірним із заявленими майбутніми вимогами.

За таких обставин рішення судів про накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову

в задоволенні вимог заяви про забезпечення позову.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що вказані заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами, істотним чином можуть порушувати права відповідачів, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149 -153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сідєльнікова Єлизавета Ігорівна про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Войцеховська