Справа № 279/5763/18
Номер рядка звіту 33
номер провадження 2/279/26/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2021 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду у м. Коростені в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення майнової та моральної шкоди, спричиненої неправомірними діями,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним позовом та просила стягнути з відповідача 30860,99 грн. майнової шкоди завданої внаслідок залиття водою її квартири, 15000 грн. спричиненої моральної шкоди, та понесені витрати в розмірі 1200,00 грн. за проведення оцінки вартості збитку.

В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що є власником приватизованої квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності та належить також членам її сім`ї - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є третіми особами у справі. Відповідач самовільно, без належного дозволу, встановила в квартирі АДРЕСА_2 водорозбірні крани на прилади опалення, внаслідок чого 05.10.2018 року сталось затоплення її квартири водою, у зв`язку з чим квартира потребує відновлювального ремонту. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідач відмовляється. Внаслідок затоплення квартири були пошкоджені віконні відкоси, відійшли шпалери, тріснула штукатурка, підмокли та потріскались міжкімнатні двері, зіпсовано натяжний потолок. Ці обставини зафіксовано та підтверджено складеним актом про залиття квартири від 09.10.2018 року, який затверджено начальником КВЖРЕП-1 м.Коростень та членами коміссії. Відповідно до звіту № 63/18 визначено вартість матеріального збитку завданого внаслідок залиття квартири станом на 05.10.2018 року, що становить 30860,99 грн..

Вважає, що діями відповідача їй була спричинена й моральна шкода, яку оцінює в розмірі 15000 грн., яка полягає в сильних душевних хвилюваннях, які в подальшому проявились на стані її здоров`я, вона є інвалідом, хворіє, після залиття квартири перестала спокійно спати, весь час відчуває тривогу, оскільки квартира вкрилась пліснявою і потребує ремонту.

Сторони до суду не з`явились, позивач та треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в заявах до суду клопотали про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали.

Відповідач позов не визнала, надала відзив на позовну заяву, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень вказала, що власниками квартири АДРЕСА_1 є три особи, однак до суду звернулась лише одна позивач, будь яких робіт в квартирі вона не проводила, після залиття квартири позивача в її вкартиру ніхто не заходив, про проведення технічних чи профілактичних робіт не повідомляв, при складанні акту про залиття її квартира обстежена не була, з актом не ознайомлювалась, звіт про завдані збитки був складений значно пізніше. Після залиття вона звернулась до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 , якого позивач не впустила до своєї квартири. Вважає, що позивачем не доведено факт спричинення їй моральної шкоди в розмірі 15 тис. грн.. До того ж, на день залиття вона являлась власником 1/2 частини квартири відповідно до договору дарування. Вважає, що в залитті квартири позивача винні працівники балансоутримуючої організації, які неналежно проводили профілактичний ремонт і не повідомили власників квартир про проведення таких робіт.

В усі призначені судом судові засідання (12 разів лише протягом 2020-2021 років) відповідач не з`явилась, про явку до суду повідомлялась належним чином, постійно направляла заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку із запровадженим в країні карантином, хворобою чоловіка або дітей, до заяв долучала копії медичних довідок про хворобу тощо, які до того ж мали виправлення. На вимогу суду надати оригінали документів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання відповідач жодних документів не надала, клопотань про розгляд справи дистанційно в режимі відео конференції не заявляла, правом на участь представника (адвоката) при розгляді даної справи не скористалась.

На думку суду, аналіз усієї сукупності матеріалів справи свідчить про можливе зловживання відповідачем процесуальними правами, що, безумовно, суперечить завданню цивільного судочинства.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.....

Неявка в судові засідання відповідача, а також відсутність належних документів, що підтверджували б поважність її неявки в усі судові засідання, які відбулися почергово одне за одним, неодноразова подача до суду клопотаннь про відкладення розгляду справи, суд розцінює, як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

За таких обставин, справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статтей 1166,1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про право власності на житло позивач є власником приватизованої квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності та належить також членам її сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третім особам у справі.

Власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , що стверджується договором дарування від 23.07.2018 року.

05.10.2018 року сталося залиття квартири позивача.

З акту, складеного працівниками КВЖРЕП №1 від 09.10.2018 року слідує, що залиття квартири позивача мало місце з вини відповідача. Відповідно до акту причиною залиття квартири АДРЕСА_1 - "Залиття трапилось з вище розміщеної квартири АДРЕСА_3 при заповненні водою системи централізованого опалення, мешканців якої на даний момент не було вдома. Висновки і рекомендації комісії за даним актом: - в квартирі АДРЕСА_3 , яка знаходиться на 3-му поверсі незаконно і самовільно встанолені водорозбірні крани на приладах опалення". Встановлено, що внаслідок затоплення в квартирі позивача були пошкоджені віконні відкоси, відійшли шпалери, тріснула штукатурка, підмокли та потріскались міжкімнатні двері, зіпсовано натяжний потолок.

Відповідно до звіту № 63/18 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику, внаслідок залиття водою, станом на 05.10.2018 року, вартість матеріального збитку становить 30860,99 гривень, а витрати по оцінці збитку складають 1200 гривень.

Оцінка вартості матеріального збитку проведена згідно із Законом України "Про оцінку майна, майнових прав і професійну оцінну діяльність в Україні", Національними та міжнародними стандартами оцінки майна, інших нормативно-правових актів з оцінки майна ФОП ОСОБА_6 , який акредитований сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності №810/16 від 13.10.2016 року.

Обставини зазначені в акті відповідачем під час розгляду справи не спростовано, також відповідач не оспорює й сам факт затоплення квартири позивача, що мав місце 05.10.2018 року, до того ж сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди.

З даних довідки балансоутримувача КВЖРЕП №1 від 19.04.2019 року № 344 слідує, що фахівцями КВЖРЕП №1 в період з 01.10.2018 по 10.10.2018 року жодних ремонтних робіт в системи центрального опалення АДРЕСА_4 не проводилось (а/с 107), що спростовує доводи позивача про вину працівників балансоутримуючої організації в залитті квартири позивача.

Посилання відповідача на невідповідність акту не заслуговують на увагу, оскільки акт було складено після звернення позивача до КВЖРЕП №1 з даного питання, зокрема: акт від 09.10.2018 року (після вихідних днів) підтверджує факт залиття квартири, яке мав місце 05.10.2018 року та має всі необхідні реквізити. Акт містить відомості щодо ознайомлення з його даними мешканців квартир, в тому числі квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , чоловіком відповідача. При цьому належних доказів, які б спростовували викладені в акті обставини щодо відсутності її вини в залитті квартири позивача суду відповідачем не подано.

Водночас, не погоджуючись з наданим позивачем звітом визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику, внаслідок залиття водою, вважаючи, що належним доказом заподіяння шкоди є лише судова експертиза на предмет встановлення дійсного розміру завданої шкоди, остання зазначену суму не спростувала та відповідних клопотань не заявляла.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що залиття сталось з вини балансоутримувача, не оспорюючи при цьому розмір вартості спричиненої шкоди внаслідок залиття квартири позивача, а відтак доводи відповідача щодо неможливості потрапити до кваритри позивача суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 не мають вирішального значення у справі, до того ж в матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач була повідомлена належним чином про прибуття вказаного суб`єкта оціночної діяльності, як і доказів щодо іншого співвласника її квартири, не заявлено й клопотань про залучення його до участі у справі в якості співвідповідача.

За змістом статей 322,323 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, в тому числі завданої внаслідок знищення чи пошкодження її майна. При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Внаслідок залиття квартири позивач зазнав втрат немайнового характеру.

Однак, визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок залиття його квартири, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права, його вік, стан здоров`я і оцінює заподіяну шкоду в розмірі 5000 гривень, що є достатнім, розумним та справедливим для відшкодування заподіяного виду шкоди, з огляду на можливість реального отримання відшкодування з урахуванням сімейного та майнового стану відповідача.

Відтак, заперечення відповідача проти позову не спростовують висновків суду, не ґрунтуються на вимогах Закону та є безпідставними.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач являється постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС 1 категорії і на підставі ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, дані витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,12,81,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, Законом України "Про судовий збір", суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30860,99 гривень заподіяної майнової шкоди, витрати по оцінці визначення вартості збитку в розмірі 1200,00 гривень та 5000,00 гривень моральної шкоди, а всього 37060,99 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники :

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Невмержицька О.А.