Справа № 308/3742/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу керівника Ужгородської окружної прокуратури Домніцького Ю. на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 березня 2021 року, головуючий суддя Малюк В.М., у справі за позовом керівника Ужгородської окружної прокуратури до Сюртівської сільської ради, ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення Тийгласької сільської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :11:010:0309 площею 1,6432 га та скасування державної реєстрації на право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року керівник Ужгородської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою до Сюртівської сільської ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Тийгласької сільської ради щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :11:010:0309 площею 1,6432 га та скасування державної реєстрації на право власності на земельну ділянку.

Одночасно з позовною заявою подано до суду заяву про забезпечення позову за якою просить суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :11:010:0309.

Вказана заява мотивована тим, що обставини справи свідчать про наявність дійсного спору між учасниками процесу та реальність загрози, яка полягає у тому, що подальша реалізація у будь-який спосіб земельної ділянки може призвести до того, що втрачається сенс подальшого розгляду заявлених позовних вимог, а також може зробити неможливим відновлення порушених інтересів держави та виконання ймовірного рішення суду по заявленим позовним вимогам, у звязку із чим необхідним є запровадження заборони щодо вчинення дій, спрямованих на реалізацію предмету спору шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку. Теперішнім власником буде відчужено земельну ділянку, що в подальшому може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Аналогічні труднощі при виконанні рішення суду можуть виникнути і тоді коли земельну ділянку буде поділено або ж передано до статутного фонду юридичної особи чи вчинено інші дії.Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 29.03.2021 заяву про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, керівник Ужгородської окружної прокуратури оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам щодо ймовірного продажу земельної ділянки, що призведе до невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, або значно утруднить його виконання.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України - апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч.1 ст. 353 цього Кодексу), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що така заява не відповідає встановленим ст.151 ЦПК України вимогам, а саме: не містить обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, у той же час констатуючи, що наведене обгрунтування не підтверджене жодним доказом які б вказували на ризики, що майно у подальшому може зникнути, зменшитись, погіршитись або ж бути відчуженим, а невжиття заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Колегія суддів вважає такий висновок судді суду першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ста.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Зміст і форма заяви про забезпечення позову, а також інші вимоги до неї визначені ст.151 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульований ст.153 ЦПК України, зокрема частиною 10 якої визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу - повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи, - заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером : 11:010:0309 площею 1,6432 га. мотивована тим, що у разі задоволення позову, може зробити неможливим відновлення порушених інтересів держави та може з цією метою відчужити земельну ділянку на користь третіх осіб, тому існують підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Тобто, подана заява про забезпечення позову місить обґрунтування необхідності його застосування із зазначенням конкретного заходу, який необхідно застосувати, що спростовує висновки суду першої інстанції про її невідповідність вимогам щодо змісту такої заяви.

При цьому, достатність наданих доказів та переконливість наведеного обґрунтування не можуть бути предметом перевірки суду на стадії прийняття заяви про забезпечення позову і підлягають дослідженню під час вирішення її по суті.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі скаржник просить апеляційний суд задовольнити заяву про забезпечення позову.

Оскільки суд першої інстанції заяву про забезпечення позову по суті не розглядав, а повернув її заявнику, тому апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити судове рішення по суті заяви про забезпечення позову.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням заяви на новий розгляд до суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 374 ЦПК України, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу керівника Ужгородської окружної прокуратури Домніцького Ю. задовольнити частково.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 березня 2021 року про повернення заяви про забезпечення позову - скасувати, а питання про забезпечення позову направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 30 червня 2021 року.

Головуючий

Судді