Справа № 127/1317/21
Провадження № 2/127/216/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечній А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» про стягнення заробітної плати та скасування наказу про оголошення простою на час карантину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» про стягнення заробітної плати та скасування наказу про оголошення простою на час карантину, з вимогами визнати незаконним та зобов`язати ДП «45 експериментальний механічний завод» скасувати наказ від 19.10.2020 року № 83 «Про оголошення простою на час карантину» в частині оголошення простою ОСОБА_1 з 19.10.2020 року; стягнути з ДП «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року в сумі 4 600,20 грн.; стягнути з ДП «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу та допустити до негайного виконання рішення суду, в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один календарний місяць.

Заява мотивована тим, що в порядку переведення з відокремленого структурного підрозділу «Промсервіс 45» ДП «45 експериментальний механічний завод» позивач прийнятий на посаду інженера з нормування праці 2-ї категорії ДП «45 КМЗ» з 01.06.2017 року.

Наказом від 19.10.2020 року № 83 «Про оголошення простою на час карантину» позивачу оголошено простій з 19.10.2020 року по дату завершення обмежувальних карантинних заходів.

Позивач вважає, що встановлення простою на час карантину є незаконним, оскільки метою оголошення позивачу простою стало:«запобігання поширенню хвороби Covid-19 та враховуючи вік окремих працівників». З такою позицією відповідача позивач не погоджується, оскільки, введення карантину через загрозу епідемії коронавірусної інфекції регламентовано Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Covid -19)», зі змінами та доповненнями.

Відповідно вищевказаного закону та постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «заборонено проведення дискотек, робота розважальних закладів (нічних клубів), діяльність закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо) з організацією дозвілля, робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос та інші. Таким чином, вказаними нормативно-правовими актами на період карантину припинялася діяльність суб`єктів господарювання, які займалися вищезазначеними видами діяльності.

Згідно п. 2.2 статуту ДП «45 ЕМЗ», який затверджений наказом генерального директора ДК «Укроборонпром» від 22.03.2019 року № 57, предметом діяльності підприємства є технічне обслуговування і ремонт автотранспортних засобів та інші види діяльності, які не пов`язані із видами діяльності на які поширюються карантинні заходи, що визначені постановою КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

На думку позивача, оголошення простою для позивача через запровадження карантину, не охоплюється поняттям відсутність організаційних або технічних умов для виконання трудових обов`язків працівником, що характерно для простою. В даному випадку, треба розуміти, що умови запровадженого карантину не впливали на можливість виконання позивачем трудових обов`язків. Отже, встановлення карантину не є підставою для оголошення простою позивачу, оскільки, оголошення карантину не призвело до зупинення роботи ДП «45 ЕМЗ».

Згідно штатного розпису, погодженого 09.07.2019 року місячний посадовий оклад позивача становить 6 959,00 грн. З урахуванням проведених розрахунків протягом періоду з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року відповідач зобов`язаний був перерахувати позивачу заробіток (заробітну плату, відпускні, соціальну допомогу за період перебування на лікарняному) в сумі 11 882,54 грн. Проте, позивачу перераховано кошти за вказаний період тільки у сумі 7 282,34 грн.

Позивач вважає, що у зв`язку із незаконністю наказу від 19.10.2020 року № 83 «Про оголошення простою на час карантину», відповідач зобов`язаний оплатити позивачу частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обумовленого незаконним простоєм, у сумі 4 600,20 грн.

В ході розгляду справи представником позивача було подано клопотання про зменшення позовних вимог. Відповідно до вищевказаного клопотання позивач просив суд визнати незаконним та зобов`язати ДП «45 експериментальний механічний завод» скасувати наказ від 19.10.2020 року № 83 «Про оголошення простою на час карантину» в частині оголошення простою ОСОБА_1 з 19.10.2020 року; стягнути з ДП «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 частину середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року в сумі 4 600,20 грн.; стягнути з ДП «45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу. Решту вимог не підтримують, а саме: допустити до негайного виконання рішення суду, в частині поновлення на роботі та присудження виплати заробітної плати за один календарний місяць.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) осіб.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані.

18.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала відносно задоволення позову у повному обсязі та просила відмовити у його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до Наказу Державного концерну «Укроборонпром» № 74 від 12.03.2020 року «Про додаткові заходи забезпечення охорони праці та здоров`я працівників у Державному концерні «Укроборонпром» встановлено керівникам структурню підрозділів Концерну, керівникам підприємств-учасників Концерну і акціонернії: товариств, управління корпоративними правами держави щодо яких здійсню Концерн «Укроборонпром» вжити заходів щодо можливосі організації дистанційної роботи та виконання функціональних обов`язки підлеглими працівниками з урахуванням правил інформаційної безпеки.

Пунктом 1.5.3 вказаного наказу визначено, що з метою запобігання виникнення та поширенню коронавірусу, попередження виробничої ситуації, небезпечної для життя, та здоров`я співробітників, за відсутності організаційно-технічних умов для дистанційної роботи, оголошувати працівникам простій у випадках та зі строками: на весь період погіршення у регіоні, де розташоване підприємство санітарно-епідеміологічної ситуації та на підставі відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування - для всіх працівників та підприємства, крім задіяних у безаварійному обслуговуванні енергетичї електричного чи іншого обладнання, що забезпечує техногенну безпеку, охорону або зайнятих у виконанні термінових виробничих замовлень. На підставі вищевказаного Наказу, Наказом ДП «45 експериментальний механічний завод» №62 від 16.06.2020 року «Про посилення протиепідеміологічних заходів в ДП «45 ЕМЗ» визначено, що у зв`язку із погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні та Вінницькій області, зокрема, пов`язаної із збільшенням кількості випадків захворювання коронавірусною хворобою C0VID-19, та з метою посилення карантинних профілактичних заходів проти зараження працівників ДП «45 експериментальний механічний завод» коронавірусною інфекцією, серед іншого, наказано суворо обмежити залучення до виробництва працівників віком старше 60 років. Таким чином, ОСОБА_1 підпадав під дану категорію працівників. У свою чергу, враховуючи підвищення рівня епідемічної небезпеки в Україні, в тому числі у м. Вінниця, приналежність ОСОБА_1 до групи ризику по захворюваності на C0VID-19, визначеної Міністерством охорони здоров`я України, а також відсутність організаційно-технічних умов для його дистанційної роботи, наказом ДП «45 експериментальний механічний завод» №83 від 19.10.2020 року оголошено простій працівників, визначених в додатку 1 ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 ), з 19.10.2020 року по дату завершення обмежувальних карантинних заходів. Враховуючи відсутність фінансової можливості оплачувати простій з розрахунку середньої заробітної плати, пунктом 3 наказу ДП «45 експериментальний механічний завод» №83 від 19.10.2020 року встановлено оплачувати працівникам простій у розмірі 2/3 посадового окладу.

Таким чином, представник відповідача вважає, що твердження позивача про «встановлення карантину не є підставою для оголошення простою позивачу, оскільки оголошення карантину не призвело до зупинення роботи ДП «45 ЕМЗО» є помилковим та хибним. Отже, позовні вимоги, викладені позивачем у даній позовній заяві суперечать вимогам закону та є необгрунтованими.

Також представником відповідача ОСОБА_3 було подано до суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що Постановою Вінницького апеляційного суду від 17.11.2020 року у справі № 127/1703/19, яка набрала законної сили 17.11.2020 року, трудові відносини між позивачем та відповідачем вважаються припиненими з 13.12.2018 року, а тому, видання відповідачем наказу 17.11.2020 року, табелювання роботи ОСОБА_1 та сплата йому заробітної плати у період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року відбулися поза межами трудових відносин сторін. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «45 експериментальний механічний завод» про стягнення заробітної плати та скасування наказу про оголошення простою на час карантину відмовлено, у зв`язку з тим, що дія Постанови Вінницького апеляційного суду від 17.11.2020 року не поширюється на період дії наказу від 19.10.2020 року № 83 «Про оголошення простою на час карантину», який оспорюється позивачем та є предметом спору у справі.

14.04.2021 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга від представника відповідача ОСОБА_3 на ухвалу суду від 30.03.2021 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.04.2021 року апеляційну скаргу повернуто заявнику.

За клопотання позивача та його представника від відповідача витребовувались ряд доказів, які відповідачем надано, та які досліджено в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в позові відмовити, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу CОVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Наказом Державного концерну «Укроборонпром» №74 від 12.03.2020 року «Про додаткові заходи забезпечення охорони праці та здоров`я працівників у Державному концерні «Укроборонпром» встановлено керівникам структурних підрозділів Концерну, керівникам підприємств-учасників Концерну і акціонернії: товариств, управління корпоративними правами держави щодо яких здійсню Концерн «Укроборонпром» (далі - підприємства) вжити заходів щодо можливості організації дистанційної роботи та виконання функціональних обов`язки підлеглими працівниками з урахуванням правил інформаційної безпеки. Відповідно до п. 1.5. даного Наказу, з метою запобігання виникнення та поширення коронавірусу, попередження виробничої ситуації, небезпечної для життя та здоров`я співробітників, за відсутності організаційно-технічних умов для дистанційної роботи, оголошувати працівникам простій. (т.1, а.с. 94-96).

Листом Державного концерну «Укроборонпром» від 23.03.2020 року № UOP 4.1-2428, адресованого керівникам підприємств-учасників ДК «Укроборонпром» та акціонерних товариств, 100% корпоративних прав держави щодо яких передано в управління Концерну, визначено, що у зв`язку із введенням в окремих регіонах України режиму надзвичайної ситуації, керівникам підприємств-учасників ДК «Укроборонпром» та акціонерних товариств, 100% корпоративних прав держави щодо яких передано в управління Концерну необхідно терміново здійснити низку превентивних заходів, в тому числі переглянути розрахунки сил та засобів охорони підприємств з урахуванням обмеження по можливості залучення до роботи осіб старших 60 років (т.1, а.с.97).

Наказом ДП «45 експериментальний механічний завод» № 62 від 16.06.2020 року «Про посилення протиепідеміологічних заходів в ДП «45 ЕМЗ» визначено, що у зв`язку із погіршенням епідеміологічної ситуації в Україні та Вінницькій області, зокрема, пов`язаної із збільшенням кількості випадків захворювання коронавірусною хворобою CОVID-19, та з метою посилення карантинних профілактичних заходів проти зараження працівників ДП «45 експериментальний механічний завод» коронавірусною інфекцією, серед іншого, наказано суворо обмежити залучення до виробництва працівників віком старше 60 років (т.1, а.с. 110-111).

Відповідно до Наказу № 83 «Про оголошення простою на час карантину» від 19.10.2020 року, з метою запобігання поширенню хвороби Covid-19, враховуючи вік окремих працівників оголошено простій працівників зазначених у Додатку №1 з 19.10.2020 року по завершення обмежувальних карантинних заходів. Під час простою працівники мають перебувати вдома та в робочі дні бути постійно на телефонному зв`язку. До закінчення карантину виходити з дому у разі нагальної потреби (магазин, аптека, тощо). І разі поганого самопочуття - негайно звернутись до сімейного лікаря і попередити безпосереднього керівника. Бухгалтерії оплачувати працівникам простій у розмірі 2/3 посадового окладу (т.1, а.с.12).

Відповідно до Додатку № 1 список працівників, яке перебувають у простою: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 (т.1, а.с.13).

Із вказаним Наказом № 83 та Дадатком № 1 до нього позивач ОСОБА_1 був ознайомлений у день його винесення 19.10.2020 року, що підтверджується особистим підписом (т.1, а.с.13).

За твердженням відповідача, простій, оголошений оскаржуваним наказом для позивача, був викликаний запровадженням на території України карантину, який викликав відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, внаслідок чого відбулось зупинення роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КЗпП України простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

«Простій» це явище, яке полягає в зупиненні роботи, що стало наслідком дії певних обставин відсутність організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотна сила, тощо.

В оскаржуваному наказі зазначено, що працівникам, вибірково зазначеним у додатку до нього, оголошується простій з перебуванням вдома в певний період, з метою зниження ризику захворювання працівників підприємства коронавірусом COVID-19 та вжиття профілактичних заходів.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ДП «45 експериментальний механічний завод», затвердженим Наказом ДК «Укроборонпром» № 57 від 22.03.2019 року, ДП «45ЕМЗ» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну «Укроборонпром». У своїй діяльності Підприємство керується Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Концерну, нормативно-правовими актами, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, а також цим Статутом (т.1,а.с.99).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 перебуває на посаді інженера з нормування праці 2 категорії на 0,75 посадової ставки з 13.12.2018 року, що підтверджується Наказом № 115К від 25.08.2020 року та Записом в Трудовій книжці ОСОБА_1 (т.1, а.с.8, 15-16). Позивач підтвердив, що виконувати роботу у дистанційному режимі ним не вбачалося за можливе.

Суд звертає увагу, що відповідний Наказ № 83 від 19.10.2020 року був виданий на підставі Наказу Державного концерну «Укроборонпром» № 74 від 12.03.2020 року. Таким чином, керівництво ДП «45 ЕМЗ» виконуючи розпорядження Наказу № 74 від 12.03.2020 року оголосило простій на підприємстві. Відповідних доказів оскарження чи скасування Наказу ДК «Укроборонпром» № 74 від 12.03.2020 року позивачем суду не надано. Таким чином, суд дійшов до висновку що ДП «45 ЕМЗ», видаючи Наказ № 83 діяло правомірно та в межах виконання Наказу ДК «Укроборонпром» № 62, а тому за таких обставин, суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до Штатного розпису ДП «45 ЕМЗ» посадовий оклад інженера з нормування праці 2 категорії складає 6 959,00, місячний фонд з/п 27 836,00 грн., відповідно до розрахунку 0,75 % посадової ставки ( т.1, а.с.211-227).

На виконання вимог ухвали суду відповідачем було надано суду Розрахункові листи щодо виплаченої заробітної плати позивачу, з серпня 2020 року по грудень 2020 року, та червень 2021 року. Суд вважає слушними аргументи позивача про неточність у Розрахункових листах за період з жовтня по грудень 2020 року, оскільки в них не вказані кількість змін та годин перебування позивача на роботі.

Разом з тим, судом з`ясовано, що у зв`язку відсутність фінансової можливості оплачувати простій з розрахунку середньої заробітної плати, п.3 Наказу № 83 ДП «45 ЕМЗ» встановлено оплачувати працівникам простій у розмірі 2/3 посадового окладу.

В судовому засіданні представник відповідача заначила, що позивачу починаючи з 26.08.2020 року, з моменту поновлення на роботі виплачується заробітна плата з розрахунку меншої за 0,75 % посадової ставки, у розмірі 0,68%, і це зумовлено відсутність належного фінансування підприємтва. Тобто, ОСОБА_1 за період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року була виплачена заробітна плата менша за середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. Інших розрахунків нарахування заробітної плати ОСОБА_1 представником відповідача не надано.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Зокрема у ст. 103 КЗпП встановлено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Ч. 3 ст. 32 КЗпП встановлено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

У ст. 96 КЗпП передбачено, що посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межах затверджених у встановленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді.

Мінімальні і максимальні розміри окладів встановлюються в колективному договорі та входять до системи оплати праці. Система оплати праці змінюється шляхом внесення змін до колективного договору. Коли колективний договір на підприємстві не укладено, то зміни в системі оплати праці вносяться в положення про оплату праці, узгоджене власником або уповноваженим ним органом з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Вимушений прогул це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Положення статті 235 Кодексу законів про працю України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати чи неможливості працевлаштування.

Відповідно до положень п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»: «у випадках стягнення на користь працівників середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи середній заробіток визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарних місяці роботи».

В п.10 Постанови Пленуму ВССУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено: «Якщо буде встановлено, що на порушення ст. 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗпП)».

В п.21 Постанови Пленуму ВССУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено: «При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що у всіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками, то розрахунок слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995р. №100».

Згідно абзацу 7 пункту 2 Порядку №100: «Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку».

Згідно абзацу 3 пункту 4 Порядку №100: «Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу».

Однак, право позивача на працю з відповідною оплатою було безпідставно порушене відповідачем, оскільки, останньому було незаконно зменшено нарахування заробітної плати.

В даному випадку ефективним способом порушеного права буде грошова компенсація в розмірі, що становить різницю між фактично отриманим заробітком та сумою утриманого заробітку.

Представником відповідача суду не було надано чіткого розрахунку нарахування заробітної плати позивачу, тому, при визначенні суми відшкодування суд приймає до уваги розрахунок даний позивачем.

Як вбачається з Розрахунку розміру невиплаченої заробітної плати за період з 27.08.2020 року по 17.11.2020 року даний позивачем, останьому нараховано:

Оклад - 6959,00 грн.;

Вид утримання : податок на прибуток - 0,18; військовий збір - 0,015.

1.Серпень 2020 року - місячний фонд р. часу 20 днів (160 годин)

Відпрацьовано 4 дні - 24 години

Нараховано: 6959,00 : 160 х 24 = 1043,85(грн.)

Утримано: 1043,85 х 0,195 = 203,55 (грн.)

Належить до виплати: 1043,85 - 203,55 = 840,30 (грн.)

2.Вересень 2020 року - місячний фонд р. часу 22 днів (176 годин)

Відпрацьовано 4 дні 24 години.

Нараховано: 6959,00 : 176 х 24 = 948,95(грн.)

Відпускні: 196,71 х 21 = 4132,17(грн.)

Утримано: (948,95 + 4132,17) х 0,195 = 990,82 (грн.)

До виплати: (948,95 + 4132,17) - 990,82 = 4090,30(грн.)

Допомога по тимчасовій непрацездатності: 155,16 х 3 = 465,48(грн.)

Належить до виплати: 4090,30 + 465,48 = 4555,78(грн.)

3.Жовтень 2020 року - місячний фонд р. часу 21 день (167 годин)

Відпрацьовано 11 днів - 66 годин

Нараховано: 6959,00 : 167 х 66 = 2750,26(грн.)

Відпускні: 196,77 х 3 = 590,31 (грн.)

Утримано: (2750,26+ 590,31) х 0,195 = 651,41 (грн.)

До виплати: (2750,26+ 590,31)- 651,41 = 2689,16(грн.)

Допомога по тимчасовій непрацездатності: 155,16 х 9 = 1396,44(грн.)

Належить до виплати: 2689,16 + 1396,44 = 4085,60(грн.)

4.Листопад 2020 року - місячний фонд р. часу 21 день (168 годин)

Відпрацьовано 12 днів - 72 години

Нараховано: 6959,00 : 168 х 72 = 2982,43(грн.)

Утримано: 2982,43 х 0,195 = 581,57 (грн.)

Належить до виплати: 2982,43 - 581,57 = 2400,86(грн.)

Усього належить до виплати за період 27.08.2010 - 17.11.2020:

840,30 + 4555,78 + 4085,60 + 2400,86 = 11882,54(грн.)

Отримано заробітної плати за період 27.08.2020 - 16.01.2021 (виписка АТ КБ «ПриватБанк» від 16.01.2021 № Ю6Е08Ш8А4І5ТІА), 07.09.2020-3801,59 (грн.), 09.09.2020 - 1120,41 (грн.), 22.10.2020 - 1018,54 (грн.), 23.12.2020 - 1341,80 (грн.)

Усього надійшло: 7282,34(грн.)

Невиплачена заробітна плата інженеру з нормування праці 2 категорії ОСОБА_1 за період 27.08.20 - 17.11.20 становить: 4600,20 грн. (11882,54 - 7282,34).

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, відповідачем необгрунтовано не здійснено нарахування заробітньої плати ОСОБА_1 у період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року у сумі 4 600,20 грн. Разом з тим, під час розгляду справи позивачем не доведено факт незаконності Наказу № 83 від 19.10.2020 року виданим ДП «45 ЕМЗ», тому суд вбачає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги щодо визнання незаконним та скасування Наказу № 83 від 19.10.2020 року.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Оскільки сторонами в судовому засіданні було заявлено клопотання, що вони мають намір звернутися до суду в межах передбаченого Цивільно-процесуального кодексу України із заявими про ухвалення додаткового рішення по справі стосовно стягнення витрат на правничу допомогу, питання стосовно розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 96, 103, 116-117, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "45 експерементальний механічний завод", код ЄДРПОУ - 08341806, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , частину середнього заробітку на час вимушеного прогулу за період з 26.08.2020 року по 17.11.2020 року у сумі 4 600,20 грн.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "45 експерементальний механічний завод", код ЄДРПОУ - 08341806, на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство "45 експериментальний механічний завод", код ЄДРПОУ - 08341806, адреса місцезнаходження: м.Вінниця, вул. Стрілецька, 57.

Повний текст судового рішення складено 29.06.2021 року.

Суддя: