УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1094/18

Номер провадження 6/495/28/2021

22 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Чеботарьовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідачки ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та заборони приймати їх до виконання по цивільній справі №495/1094/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про стягнення незаконно отриманої державної соціальної допомоги інваліда з дитинства, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась 04.06.2020 року до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та заборони приймати їх до виконання по цивільній справі №495/1094/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про стягнення незаконно отриманої державної соціальної допомоги інваліда з дитинства.

Свою заяву заявниця ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.05.2020 року відповідачці ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду від 03.03.2020 року, однак відповідачка не була повідомлена про розгляд даної справи та ухвала за результатами розгляду даної справи їй не направлена. З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2020 року були видані листи по даній справі.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області не з`явився, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача -Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши заяву, матеріали цивільної справі, суд приходить до наступних висновків.

Заочним рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про стягнення незаконно отриманої державної соціальної допомоги інваліда з дитинства було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно отриману суму державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 14195,00 (чотирнадцять тисяч сто дев`яносто п`ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 600,00 (шістсот) гривень, та витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

Виконавчі листи по даній справі були видані 08.05.2020 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.11.2020 року, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.03.2020 року по цивільній справі №495/1094/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про стягнення незаконно отриманої державної соціальної допомоги інваліда з дитинства залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст.1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено, ОСОБА_1 посилається на помилковість видачі виконавчого листа як такого, що не підлягає примусовому виконанні, та фактично вказує на норми Закону, які покладені судом при постановці судового рішення, що, з врахуванням вище викладеного , не може бути предметом розгляду на цій стадії.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів відповідачки ОСОБА_1 .

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Постановою Одеського апеляційного суду від 19.11.2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов`язковості рішень судів, за ознакою територіальності на всій території нашої держави.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України закріпила положення, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

На підставі ст.3 Закону «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Виконавче провадження то є квінтесенція процесу поновлення порушених прав, повернення грошових коштів, звернення стягнення на майно, торжество правосуддя, реалізація конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд , та при розгляді справи керується виключно принципом верховенства права, то, виходячи із приписів ст.ст. 10,13 ЦПК України і приписів ст. 431, 432 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та заборони приймати їх до виконання, адже заявницею не зазначено обґрунтованих підстав та правового обґрунтування для задоволення її заяви.

За такого, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,13,432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та заборони приймати їх до виконання по цивільній справі №495/1094/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління соціальної політики Білгород-Дністровської міської ради Одеської області; Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської райдержадміністрації Одеської області, про стягнення незаконно отриманої державної соціальної допомоги інваліда з дитинства - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя