22.02.2021 Провадження по справі № 2/940/142/21
Справа № 940/1499/20
Рішення

Іменем України

22 лютого 2021 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Косович Т.П.

при секретарі Козуб І.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), яке залишилось після смерті її баби ОСОБА_3 . В обґрунтування заявленого позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна баба ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай)площею 2,8 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 339848, виданим Тетіївською районною державною адміністрацією 21.05.2001 року. Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування та спадщину прийняла відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22.01.2020 року, подавши відповідну заяву до нотаріуса. Однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки до смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа № 292/2001 і спадщина прийнята спадкоємцем за законом, що діяв на час відкриття спадщини (ЦК УРСР від 18.07.1963 р). Позивач зазначає, що спадщина, що залишилась після смерті ОСОБА_3 у вигляді права на земельну частку (пай) ніким із спадкоємців прийнята не була, спадкоємець ОСОБА_4 прийняв спадщину за заповітом лише на житловий будинок в АДРЕСА_1 , при цьому спадкоємцем за законом він не був. З цих підстав вона не може реалізувати своє право на спадщину, а тому просить суд про його захист.

Представник позивача адвокат Порхун О.П. в підготовче засідання не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу слухати у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибула, до судунадала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна баба позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7), копіями свідоцтв про народження та про шлюб позивача (а.с.9,10), копією свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_4 (а.с.11) та копіями свідоцтв про народження рідної баби позивача ОСОБА_5 та двоюрідної баби ОСОБА_3 (а.с.12,13).

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай)площею 2,8 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області (копія сертифікату на право на земельну частку (пай) від 21.05.2001 року - а.с.8).

Позивач є спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування та на підставі рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22.01.2020 року про продовження строку для прийняття спадщини звернулася до державного нотаріуса Тетіївської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини (копія рішення - а.с.17).

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що до смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа № 292/2001 і спадщина прийнята спадкоємцем за законом, що діяв на час відкриття спадщини (ЦК УРСР від 18.07.1963 р) - а.с. 14.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України (2003 року), правила книги шостої Цивільного кодексу України (Спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна баба позивача ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 , на який остання 05.07.1995 року залишила заповіт на ім?я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та який в порядку спадкування згідно спадкової справи № 292/2001 прийняв ОСОБА_4 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.06.2001 року).

Крім того, після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай)площею 2,8 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, право на яку належало померлій згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) від 21.05.2001 року, спадщину на яку ніхто не прийняв, оскільки ОСОБА_4 був спадкоємцем лише за заповітом від 05.07.1995 року на житловий будинок, спадкоємцем за законом відповідно до ЦК УРСР від 18.07.1963 р. останній не був.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що право на земельну частку (пай), розміром 2,8 га, яка знаходиться на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, є спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , яке на даний час ніким не прийняте та не оформлене, позивачка є спадкоємцем за законом п`ятої черги спадкування, відмови від прийняття спадщини не заявляла, іншого порядку визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.200,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст. 1216,1217,1218, 1225,1268 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованою в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), розміром 2,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Черепинської сільської ради Тетіївського району Київської області, право на яке посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 339848, виданим Тетіївською районною державною адміністрацією 21.05.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович