Справа № 140/1521/19
Провадження № 2/930/20/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді - Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання - Андрущак Л.П.

учасників справи: представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні, порядку сплощеного позовного провадження в м. Немирів, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНФОРС» до ОСОБА_1 про стягнення грошового зобов`язання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «ФІНФОРС». Звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошового зобов`язання, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНФОРС» 8 532,72 грн. заборгованості.

Мотивуючи позов тим, що 23.07.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 325062-А.

Згідно із зазначеним Договором відповідач отримав від TOB «СС ЛОУН» споживчий кредит у розмірі 4000 грн. для власних потреб на строк до 20.08.2018 року та з фіксованою процентною ставкою 1,33 % в день.

Цей кредит був перерахований відповідачу у безготівковій формі на вказану ним банківську картку.

Відповідно до умов Договору за період користування кредитом, а саме з 23.07.2018 по 04.02.2019 року відповідачу було нараховано 1,33% за кожен день користування кредитом, що складає 2 681,92 грн.

Проте, відповідач вчасно не повернув кредит разом із нарахованими відсотками.

У разі неповернення кредиту та відсотків до дня терміну платежу, позивач має право нараховувати пеню з дня, наступного за днем терміну платежу, в розмірі 3 % від суми кредиту (п.4.6 Договору).

В період з 23.07.2018 по 08.01.2019 року за ініціативою відповідача було укладено 9 додаткових угод до зазначеного договору щодо продовження строку дії договору.

Так, додатковою угодою №9 від 08.01.2019 було встановлено термін платежу 04.02.2019 року.

У зв`язку з неповерненням відповідачем кредиту та відсотків до 04.02.2019 року, з 05.02.2019 року позивач почав нараховувати пеню у розмірі 3% від суми, що несплачена відповідачем.

Нарахування пені можливо лише протягом 60 днів (5.4. Договору). В даному випадку нарахування відбувалося до 20.02.2019 тобто за період 16 днів.

Отже пеня нараховувалася з 05.02.2019 по 20.10.2019 та складає загальну суму 1 897,60 грн.

(п. 4.6 Договору).

Підписання даного договору з відповідачем відбувалося в електронному вигляді.

При реєстрації відповідача 23.07.2018 року йому було згенеровано особистий цифровий підпис.

Цим підписом відповідач надав пряму та безумовну згоду із умовами договору та правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН».

У зв`язку з не виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед кредитором, TOB «СС ЛОУН» уклав договір Факторингу від 23.04.2019 за № з TOB «ФІНФОРС».

Відповідно до Договору факторингу TOB «СС ЛОУН» відступило позивачу заборгованість та право вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафу, пені та інших платежі.

Таким чином, згідно договору факторингу позивач викупив у TOB «СС ЛОУН» всі грошові вимоги стосовно відповідача та набув право стягувати їх з боржників.

Згідно поштового реєстру 27.04.2019 TOB «СС ЛОУН» направив відповідачу лист від 23 квітня 2019 рок за №1317/1252 у про продаж його боргу TOB «ФІНФОРС».

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи й його відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали позову приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 23.07.2018 між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем був укладений договір надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого відповідачу був наданий споживчий кредит у розмірі 4000 грн. для власних потреб терміном до 20.08.2018 року з фіксованою процентною ставкою 1, 33 % в день.

В період з 23.07.2018 по 08.01.2019 між відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» було укладено 9 додаткових угод до зазначеного договору щодо продовження строку дії договору.

Так додатковою угодою № 9 від 08.01.2019 було встановлено термін платежу 04.02.2019 року.

23 квітня 2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та позивачем був укладений договір факторингу № , за умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» передало, а позивач отримав в розпорядження право грошової вимоги основного зобов`язання, відсотків, комісії, неустойки, штрафів, пені та інші платежі.

Відповідно до п. 4.6 кредитного договору у разі неповернення кредиту та відсотків до дня терміну платежу, позивач має право нараховувати пеню з дня наступного за днем терміну платежу в розмірі 3 % від суми кредиту.

Згідно з п. 5.4 кредитного договору нарахування пені можливо лише протягом 60 днів.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст.512 ЦК України , кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Підписавши даний договір, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС ЛОУН».

Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що сторони в даних правовідносинах керуються Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі і щодо підписання документів електронним підписом.

23.07.2018. при реєстрації на сайті ТОВ «СС ЛОУН» для відповідача був згенерований цифровий підпис.

Надалі у правовідносинах сторони підписували всі документи, в тому числі і кредитний договір, виключно цифровим підписом.

Тому саме підписання документів цифровим підписом, і є в даному випадку волевиявленням відповідача на отримання кредиту.

Правила надання споживчих кредитів є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин суд вважає, що договір позики був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Так, відповідно до розрахунку заборгованості наданого позивачем, з відповідача слід стягнути суму виданого кредиту в розмірі - 3 953,20 грн., проценти за користування кредитом - 2 681,92 грн. та пеня за неповернення кредиту у строки, передбаченні договором - 1 897,60 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст. 629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Разом з тим розмір пені, передбаченої вищевказаним договором, є непропорційно великою сумою компенсації, становить більше 50 %, , чим порушено п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому суд вважає, що в задоволенні позову в частині стягнення нарахованої пені слід відмовити.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 1 498 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13 81, 89, 133,141, 206, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНФОРС» () 6 635 (шість тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 12 коп. заборгованості.

В решті відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальність «ФІНФОРС» () 1498 (одну тисячу чотириста дев`яносто вісім) грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Дата складення повного судового рішення - 25.01.2021

Суддя: С.М. Науменко