Справа № 307/1504/21
Провадження № 2/307/431/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 07.05.2009 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .На даний час шлюб між ними розірвано, згідно рішення Тячівського зайонного суду Закарпатської області від 21.04.2021 року у справі № 307/3645/20.В шлюбі в них народилося двоє синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Їхні діти проживають разом з нею в квартирі, яку вона винаймає в АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні, а батько не бере жодної участі в їхньому утриманні, вихованні, не цікавиться їхнім здоров`ям, оскільки, він самоусунувся від виховання дітей, то всі питання щодо матеріального забезпечення сім`ї вона вирішує самостійно, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою про склад сім`ї № 02-34.2/375 від 07.05.2021 року. При визначенні розміру аліментів просить врахувати те, що відповідач є молодим за віком, здоровим, працездатним, постійно працює в Чеській Республіці де за час їхнього спільного життя отримував заробітну плату в розмірі близько 39 000 грн. в місяць, також, те що, він не має інших аліментних зобов`язань і на його утриманні інші особи не знаходяться, у зв`язку з чим має можливість виконати обов`язок покладений на нього ст. 180 СК України, щодо утримання їхніх дітей.Окрім того, діти навчаються в школі, у зв`язку з чим в неї постійно зростають витрати на їхнє утримання (одяг, підручники, тощо), а також, враховуючи вікові особливості дітей, постійно зростають витрати на їхнє утримання. Враховуючи викладене, просить постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. на утримання дітей, починаючи з часу подачі заяви і до досягнення ними повноліття.

31 травня 2021 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

17 червня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково на суму 1500 гривень на одну дитину, в решті позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що викладені позивачкою обставини в позовній заяві не відповідають дійсності. Так, він дійсно ще порівняно молодий за віком, періодично виїжджає на заробітки, але потрібно враховувати характер виду таких заробітків які є періодичними, непостійними і в більшості мають характер сезонної роботи, оскільки він не маю постійного місця роботи, а особливо у теперішній час коли діють обмеження пов`язані з пандемією. Також йому добре відомі потреби дітей, які він постійно намагається задовольняти самостійно і без будь якого прохання з боку колишньої дружини, а саме купляє їм все необхідне, що можуть підтвердити у судовому засіданні і самі діти, а старшому уже 12 років. Окрім того, він проживає разом зі своєю мамою ОСОБА_4 , 1956 року народження, яка являється пенсіонером, якої нажаль часто не вистачає навіть на ліки не враховуючи інші потреби, а мати часто хворіє. Даний факт стверджується актом обстеження матеріально побутових умов та довідкою з виконавчого комітету с. Теребля. Не відмовляється від їх утримання, а якщо буде можливість буде допомагати додатково.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви, просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно поданого відзиву на позовну заяву просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2009 року, який рішенням Тячівського району Закарпатської області України від 21 квітня 2021 року розірвано (а.с.6).

Від даного шлюбу мають двох синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 , батьком яких значиться відповідач (а.с.7-8).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Тячівської міської ради об`єднаної територіальної громади А.І. Білич встановлено, що в ході перевірки умов проживання громадянки ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , виявлено, що вона проживає разом з дітьми ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 в орендованій квартирі. Батько дітей з ними не проживає із грудня 2020 року, матеріально не забезпечує. Діти навчаються в Округлянській ЗОШ І-ІІІ ступенів (а.с.9).

Довідкою №02-34.2/375 від 07.05.2021 року, виданою Тячівською міською об`єднаною територіальною громадою стверджується, що сини ОСОБА_2 , 2009 р.н. та ОСОБА_3 , 2012 р.н. знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 , 1991 р.н. та проживають разом з нею за адресою АДРЕСА_1 , а прописана ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 (а.с.10).

Відповідно до довідки № 406 від 16.06.2021 року, виданої Буштинською селищною радою Тячівського району Закарпатської області, до складу сім`ї відповідача ОСОБА_2 , 1981 року народження входить мати ОСОБА_5 , 1956 р.н. (а.с.24).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Груля Н.В. № 74 від 16.06.2021 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , 1981 р.н., проживає за адресою АДРЕСА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 . Проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 в її будинку. Мати часто хворіє, погано себе почуває та потребує фінансової допомоги на лікування. У зв`язку із станом здоров`я ОСОБА_5 відповідач переїхав до неї жити, він допомагає вести їй домогосподарство та оплачує лікування. Користується земельною ділянкою в розмірі 0,10 га (а.с.25).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Статтею 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, як це передбачено ч. 1 ст. 184 СК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як роз`яснено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Також, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно до ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач офіційно не працює на території України, оскільки відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, однак є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. При цьому суд також враховує, щона його утриманні перебуває мати ОСОБА_5 , 1956 року народження, яка є пенсійного віку та згідно наданих суду доказів потребує фінансової допомоги.

А тому, з урахуванням фінансового та сімейного стану відповідача, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання синів у розмірі 5000 гривень є завищеними та не доведено можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому позивачкою до стягнення розміру аліментів.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі наведені обставини, що відповідач має працездатний вік,величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також положення ст. 180 СК України проте, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дітей, в розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.05.2021 року, і до їх повноліття, оскільки така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дітей хоча б найнеобхіднішим.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.05.2021 року, і до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: М.Д.Стецюк