ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/459/21 Номер провадження 22-ц/814/1597/21Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник заявника адвокат Листопад Н.А.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року, постановлену суддею Вергун Н.В., повний текст ухвали складено дата не вказана

у справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною, -

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення суду від 06 вересня 2013 року щодо визнання її брата ОСОБА_3 , недієздатною особою.

Клопотання мотивоване тим, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року (справа №551/658/13-ц) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено його опікуном матір ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 року опікун ОСОБА_5 померла. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2019 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_6 , його опікуном призначено ОСОБА_7 15.12.2017 року набрала законної сили нова редакція ст. 300 ЦПК України, згідно ч. 6 якої встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною - 2 роки. Вказувала, що її брат ОСОБА_8 продовжує бути недієздатним та страждає стійким хронічним психічним розладом, тому існує необхідність продовжити строк дії рішення про визнання його недієздатним.

Ухвалою Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року у відкритті провадження у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки і піклування Виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною - відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року, яким ОСОБА_9 , визнано недієздатним, не було встановлено жодного строку його дії, воно не оскаржувалося, не було скасоване та 30 вересня 2013 року набрало законної сили, а отже є безстроковим та відповідно до положень ч.1 ст.18 ЦПК України таким, що обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян. Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для відкриття провадження у справі за заявленими вимогами та є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст.186 ЦПК України. Крім того, відмовляючи у відкритті провадження, судом враховано і той факт, що цивільну дієздатність ОСОБА_10 поновлено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що є необхідність продовження строку дії рішення про визнання недієздатним її брата ОСОБА_9 , оскільки він продовжує бути недієздатним та страждає стійким хронічним психічним розладом. Зазначає, що 02 лютого 2021 року від Відділу соціального забезпечення, праці та соціальних послуг Шишацької селищної ради Полтавської області надійшов лист про те, що строк дії рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 11.04.2019 року про призначення її опікуном недієздатного ОСОБА_9 , закінчується. З врахуванням нової редакції статті 300 ЦПК України, яка містить інший порядок розгляду таких справ, є необхідність продовжити строк дії рішення про визнання його недієздатним.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи вбачається, що рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року (справа №551/658/13-ц) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, над ним встановлено опіку та призначено його опікуном матір ОСОБА_4 (а.с. 24).

ІНФОРМАЦІЯ_2 опікун ОСОБА_5 померла.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 11 квітня 2019 року встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_6 , його опікуном призначено його сестру ОСОБА_7 (а.с. 25-27).

Відмовляючи у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_10 визнано недієздатним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06 вересня 2013 року. Даним рішенням не було встановлено жодного строку його дії, воно не оскаржувалося, воно не було скасовано та 30 вересня 2013 року набрало законної сили, а отже є безстроковим та відповідно ст. 18 ЦПК України таким, що обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 40 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Цивільного кодексу України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною.

Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

Відповідно до ч. ч. 1, 6, 7 ст. 300 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), яка діє на даний час, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною 6 цієї статті.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що хоча рішення про визнання ОСОБА_10 недієздатним приймалося до внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України і це рішення є чинним, проте, призначений за цим рішенням суду опікун - матір ОСОБА_5 померла, опіку над ОСОБА_10 було встановлено із призначенням опікуном ОСОБА_11 за рішенням суду від 11 квітня 2019 року, а на даний час діє новий порядок розгляду таких заяв, тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

При цьому, колегія суддів враховує, що призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві, і що саме на суд покладається першочерговий обов`язок призначити опікуна такій особі.

Крім того, відповідно п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Згідно наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду із заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

Звертаючись до суду, ОСОБА_11 просила продовжити строк дії рішення суду від 06 вересня 2013 року про визнання її брата ОСОБА_10 недієздатним з урахуванням рішення суду від 11 квітня 2019 року про призначення її його опікуном та з дотриманням нового порядку розгляду даного питання.

Отже, не можна вважати, що між сторонами вже був вирішений спір про той самий предмет і клопотання повністю збігаються за матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Таким чином, висновок суду про тотожність предмета спору, що стало наслідком відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, є передчасним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог. Надмірний формалізм у вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п. 4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шишацького районного суду Полтавської області від 12 травня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов