Справа № 453/1466/20
№ провадження 2/453/100/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2021 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Брони А.Л.
секретаря судових засідань Бендеш А.І.,
без учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області, з участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,
16.11.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області, з участю третьої особи ОСОБА_2 , в якій просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, позначене у технічному паспорті літерою «А-1» та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м., яке складається із коридора (№ 1) площею 4,8 кв. м. і 2-ох нежитлових приміщень № 2 площею 15,6 кв. м. та № 3, площею 15,2 кв. м. та припинити належне їй право власності на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши державну реєстрацію в Стрийському МБТІ за реєстраційним номером 21622328, номер запису: 454 в книзі 2.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 10.09.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі з визначенням дати підготовчого засідання.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14.12.2020 року замінено відповідача в справі з Підгородецької сільської ради Львівської області на Сколівську міську раду Львівської області.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 21.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Вимоги позовної заяви обгрунтовані тим, що з 07 травня 2008 року позивачка набула право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 84788841 від 11.04.2017 року. Співвласником іншої 1/2 частки даного будинку з квітня 2017 року є її син ОСОБА_2 .
Використовувати за призначенням належну частку будинку позивачка не бажала, оскільки вказане житло не використовувалось для проживання більше тридцяти років.
З метою зміни статусу частини будинку й правомірного використання його для цілей, не пов`язаних з проживанням, нею у січні 2019 року було змінено цільове призначення земельної ділянки під спірною частиною будинку, а саме з земель «для будівництва і обслуговування житлових будинків» було переведено у землі «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».
У квітні 2019 року позивач звернулась до виконавчого комітету Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області із заявою про переведення її частки житлового будинку у нежитлове приміщення.
02.05.2019 року виконавчим комітетом було задоволено заяву позивачки та переведено належну їй частку житлового приміщення в нежитлове. Новоутвореному об`єкту нерухомого майна рішенням виконкому сільської ради № 58 від 09.10.2019 року присвоєно окрему поштову адресу буд. АДРЕСА_1 .
За матеріалами технічної документації, яка на замовлення позивачки була виконана у червні 2020 року ФОП ОСОБА_3 , належний їй громадський будинок (нежитлове приміщення), позначений літерою А-1, загальною площею 35,6 кв. м. складається із коридора під № 1, площею 4,8 кв. м. та 2-ох нежитлових приміщень № 2, площею 15,6 кв. м. та № НОМЕР_1 , площею 15,2 кв. м.
03.07.2020 року позивачка звернулася з заявою до державного реєстратора Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області про реєстрацію права власності на новостворене нежитлове приміщення, однак реєстратором було відмовлено в реєстрації права власності такого.
У зв`язку з наведеним, позивач позбавлена можливості реалізувати належне їй право на власність іншим способом, окрім звернення з відповідним позовом до суду.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подавши 21.01.2021 року до суду клопотання про розгляд справи без її участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
22.02.2021 року від представника відповідача Сколівської міської ради Львівської області Фединишин С.М. надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо задоволення позовних не заперечує.
Третя особа - ОСОБА_2 в засідання не з`явився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши що не заперечує, щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВК № 461377, посвідченого 28.03.2008 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І., позивачка ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 Ѕ частку дерев`яного житлового будинку, який в цілому складається з двох кімнат, розміром житлової площі 33,2 кв. м. та двох кухонь, загальною площею 90,0 кв. м., позначений у плані під літерою А-1 та відповідної частини господарських будівель і споруд, які в цілому складаються з: сараю Б, сараю В, розташовані в с. Підгородці Сколівського району Львівської області.
На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, 07.05.2008 року Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» було зареєстровано за позивачкою право власності на Ѕ частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу №18740002 (реєстраційний номер 21622328).
Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 11.04.2017 року приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк О.І. (індексний номер витягу 84788841), син позивачки - ОСОБА_2 , є співвласником іншої Ѕ частки житлового будинку загальною площею 91,1 кв. м., з яких житлова 32,3 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка використовувати належну їй частку спірного житлового будинку за призначенням не бажала, оскільки такий не використовувався для проживання понад тридцять років.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Позивачкою було прийнято рішення про переобладнання будинку для здійснення в ньому підприємницької діяльності.
Відповідно до ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.
04.04.2019 року позивачка звернулася до виконавчого комітету Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області із заявою про переведення належної їй Ѕ частки будинку АДРЕСА_1 , із жилого приміщення у нежиле.
Як вбачається з рішення виконавчого комітету Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області № 30 від 02.05.2019 року «Про надання дозволу на переведення житлового приміщення в нежитлове», ОСОБА_1 надано дозвіл на переведення частини житлового приміщення по АДРЕСА_1 , яка складається із коридора (1-1), площею 4,8 кв. м., кімнати (1-2) площею 15,6 кв. м. та кімнати (1-3), площею 15,2 кв. м. в нежитлове для комерційної діяльності.
Рішенням виконавчого комітету Підгородецької сільської ради Сколівського району Львівської області № 58 від 09.10.2019 року «Про присвоєння номеру та вулиці на частину житлового будинку», присвоєно адресу на частину житлового приміщення гр. ОСОБА_1 , який розміщений на земельній ділянці, кадастровий номер :01:006:009, у зв`язку з поділом нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, а саме присвоєно номер «80а».

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно ст. 1 Протоколу №1 до Конвенціїпро захист прав та основоположних свобод, ратифікований в Україні 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особамає право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільстваіна умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як вбачається з технічного паспорта на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовленого 15.06.2020 року ФОП ОСОБА_3 , громадський будинок (нежитлові приміщення), що по АДРЕСА_1 , позначений літерою А-1, загальною площею 35,6 кв. м. складається з коридора №1, площею 4,8 кв. м., нежитлового приміщення №2, площею 15,6 кв. м., нежитлового приміщення №3, площею 15,2 кв. м. Рік спорудження/реконструкції 1929.

Відповідно до довідки, виданої ФОП ОСОБА_3 від 15.06.2020 року за вих. № 009, громадський будинок (нежитлові приміщення) «А-1» по АДРЕСА_1 станом на 15.06.2020 року має наступні характеристики: матеріал стін і споруд дерево, рік побудови - 1929, загальна площа 35,6 кв. м., основна площа 30,8 кв. м., технічний стан констр. Елементів (% зносу) 49%. Загальна площа будинку змінена за рахунок виключення площі підвалу (висота 1,70 м.) із загальної площі будинку.

Право власності зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку від 28.03.2008 року, реєстраційний № 904, виданого державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори.

Згідно висновку, складеного ФОП ОСОБА_3 щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, житловий будинок (А-1) загальною площею 75,5 кв. м., житловою площею 32,3 кв. м., з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 може бути поділено без проведення будівельних робіт. Згідно даного висновку новоутворені об`єкти нерухомого майна мають наступний склад та адреси:

1.Житловий будинок «А-1» (приміщення 1-1 коридор площею 4,8 кв.м., приміщення 1-2 житлова, площею 15,6 кв.м., приміщення 1-3 кухня площею 15,2 кв.м.) загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м., Ѕ частина сараю «Б», Ѕ частина сараю «В». Адреса: АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_1 .

2.Житловий будинок «А-1» (приміщення 1-2 коридор площею 7,6 кв.м., приміщення 2-2 кухня площею 15,6 кв.м., приміщення 2-3 житлова площею 16,7 кв.м.) загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., Ѕ частина сараю «Б», Ѕ частина сараю «В». Адреса: АДРЕСА_1 . Власник ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаного 04.11.2020 року ТзОВ «Агенство нерухомості «Габріель», ринкова вартість громадського будинку (нежитлове приміщення) (А-1), загальною площею 35,6 кв. м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без ПДВ складає 61 982 грн.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власнику майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулись чи є підстави передбачати можливість порушення його права у майбутньому. Власник вправі звернутись до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частинами 2, 3 статті 358 ЦК України визначено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Статтею 367 ЦК України встановлено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно норм статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, № 2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 328, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 7, 8 ЖК Української РСР, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сколівської міської ради Львівської області за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 право власності на нежитлове приміщення (літера А-1), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м., яке складається з коридора №1, площею 4,8 кв. м., нежитлового приміщення №2, площею 15,6 кв. м., нежитлового приміщення №3, площею 15,2 кв. м.

Припинити належне ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши його державну реєстрацію в Стрийському МБТІ за реєстраційним номером 21622328, номер запису 454 в книзі 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Сколівська міська рада Львівської області, місцезнаходження: 82600, вул. Д. Галицького, 37, м. Сколе, Львівська область, .

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: Львівська обл., Сколівський район, с. Підгородці.

Суддя