ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/739/21
Провадження №2-о/477/33/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 ,

представників заінтересованої особи ОСОБА_3 , Білозора Д.О.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Шевченківська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про встановлення фату, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території України станом з 1988 року.

В заяві вказав, що народився в Грузинскій РСР 13 квітня 1952 року, але у 1988 році переїхав на постійне місце проживання до України та став проживати в с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області та проживає там до цього часу, тому вважає себе громадянином України.

Проте свій паспорт, який отримав за час існування СРСР він втратив.

Вказуючи, що постійно проживав в Україні з 1988 року і до цього часу, тому просив підтвердити цей факт у судовому порядку, що йому необхідно для оформлення паспорта громадянина України.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року до участі в справі в якості заінтересованої особи було залучено Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області, яке вподальшому надало суду заперечення проти задоволення заяви. Вказувало, що для необхідності оформлення громадянства України громадянами колишнього СРСР серед інших документів необхідно представити рішення суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року. В той же час, заявник в своїй заяві зазначив необхідність встановлення фату проживання на території України з 1988 року до теперішнього часу, що не може породжувати для нього певних юридичних наслідків.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили задовольнити, при цьому представник заявника усно уточнив, що заява ОСОБА_1 необхідна для подальшого оформлення паспорта громадянина України, тому, з врахуванням заперечень заінтересованої особи, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник іншої заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, його неявка не є перешкодою в розгляді заяви.

Суд, заслухавши пояснення та посилання заявника і його представника, думку представника заінтересованої особи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено факти по встановленню яких суд розглядає справи, однак цей перелік не є вичерпний, оскільки в ч. 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Підстави набуття громадянства України та коло осіб визначені Законом України «Про громадянство України». Зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Цього Закону передбачено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України України «Про громадянство України» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», яка визначає підстави набуття громадянства України за територіальним походженням, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні,

від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини двадцятої статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим указом України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).

Відповідно до п. 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до ІНФОРМАЦІЯ_2 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Порушуючи питання про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 надав суду копії паспорта громадянина СРСР, в яких є відмітки про його періодичне проживання на території України з 1984 року, а також відмітка про постійне проживання в с.Котляреве Жовтневого району Миколаївської області з 25 листопада 1988 року. Але оригінал цього паспорту ним було втрачено.

В той же час, допитані у судовому засіданні як свідки мешканці с. Котляреве Вітовського (раніше Жовтневого) району Миколаївської області ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили, що він постійно проживав у їх селі з 1988 року.

Зокрема, свідок ОСОБА_6 підтвердила, що добре знає ОСОБА_1 , так як раніше займала посаду сільського голови, а на тепер займає посаду старости села. Вказала, що при підготовці документів за зверненням ОСОБА_1 щодо його проживання в с. Котляреве було підтверджено даними сільської ради та односельцями, що він постійно проживає в цьому населеному пункті з 1988 року.

Також представником заявника був надано суду акт від 23 червня 2021 року Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (с. Котляреве входить до складу цієї ОТГ), відповідно до якого комісія у складі старости с. Котляреве, діловода сільської ради Переведєнцевої Т.М., за участю сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_4 встановили, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 з 1988 року по теперішній час.

Також ним було надано довідку Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 23 червня 2021 року, відповідно до якої сільська рада підтверджує, що ОСОБА_1 проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .

Таким чином факт проживання заявника на час проголошення Україною незалежності підтверджено не тільки свідками, а й документами органу місцевого самоврядування.

У ОСОБА_1 вичерпані заходи по отриманню інших можливих письмових доказів по справі, оскільки, проживаючи в України, він працював не офіційно, не мав свого житла і не сплачував офіційно комунальні послуги.

На спростування представлених суду доказів даних не представлено.

Таким чином належними та допустимими доказами був підтверджений факт постійного проживання заявника на території України на час набуття нею незалежності.

Суд вважає, що факт проживання заявника на території України з 1988 року підтверджує і факт його постійного станом на 24 серпня 1991 року, про що представником заявника було уточнено під час розгляду справи.

Задовольняючи заяву суд вважає необхідним конкретизувати цей факт, щоб у нього не було безпідставних зауважень з боку державних органів під час подальшого можливого оформлення громадянства України.

За викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Арадеті Карельського району Грузинської РСР, постійно проживає на території України з 1988 року, зокрема постійно проживав станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст складено на 25 червня 2021 року.

Суддя Р.В. Козаченко