Справа № 462/22/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

позивачі звернулися до суду з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності, покликаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2010 року ОСОБА_6 успадкувала за ОСОБА_5 ще 1/6 частку квартири. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом №1-17 від 18 листопада 2020 року ОСОБА_2 успадкувала 1/6 частку квартири за ОСОБА_6 , а іншу 1/6 частку квартири успадкувала ОСОБА_4 . Між співвласниками квартири постійно виникають сварки щодо користування квартирою, відповідач відмовляється визначити частки у такій. Просять визначити за ОСОБА_2 2/6 частки квартири АДРЕСА_1 , за ОСОБА_8 1/6 частку.

Відповідач подала до суду відзив на позов, у якому позов заперечила, пояснила, що вона не заперечує проти визначення часток у позасудовому порядку, до неї не звертались позивачі з проханням визначити частки співвласників. Проти користування квартирою позивачами вона також не заперечує, вважає позов передчасним та безпідставним, оскільки відсутній предмет спору. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали до суду відповідь на відзив, у якому покликаються на те, що відповідач ОСОБА_4 користується спірною квартирою одноособово, відмовляється від вчинення дій для укладення договору у нотаріуса щодо визначення часток співвідповідачів.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 - 3 від 02 серпня 1996 року, виданого Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 526 від 02 серпня 1996 року, зареєстрованого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації та записано у реєстрову книгу за № 15422, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2025, посвідченого державним нотаріусом Другої львівської державної нотаріальної контори Палажій Г.В., ОСОБА_9 стала спадкоємцем майна, зазначеного у заповіті ОСОБА_5 , а саме: 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 2/5532 від 06 жовтня 2020 року станом на 29 грудня 2012 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом № 1-17 від 18 листопада 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої львівської державної нотаріальної контори Черибою З.В., ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частину спадкового майна, що належало її матері ОСОБА_9 , а саме 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 . Інша половина спадкового майна, а саме 1/6 частка спадкового майна спірної квартири перейшла до ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Однак, позивачами не обґрунтовано підстави звернення з позовом до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , зокрема, не зазначено мету виділення часток кожного із співвласників у даному майні.

Окрім того, як вбачається із ч. 1 ст. 372 ЦК України, законодавець чітко передбачив досудове врегулювання питання виділення часток між співвласниками майна за домовленістю між ними, однак позивачі не надали суду жодних належних та допустимих доказів спроби досудового врегулювання даного питання, а також не навели жодних пояснень щодо того, чому вони не скористались чи не бажали скористатись таким правом.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, позивачами не обґрунтовано у чому полягає порушення їхніх прав відповідачем ОСОБА_4 та які саме права позивачів порушені відповідачем.

Також, позивачами не надано суду жодних належних та допустимих доказів, що вони зверталися до відповідача ОСОБА_4 з проханням виділу часток співвласників квартири АДРЕСА_1 та їм було у будь-якій формі у цьому відмовлено.

А крім того, ЦПК України не передбачено можливість звернення до суду з будь-яких підстав на розсуд позивача, а встановлено право звернення до суду виключно у випадку виникнення спору між сторонами, однак позивачами не наведено жодних доказів виникнення між ними та відповідачем спору щодо виділу часток співвласників квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачами не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження.

А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення часток у праві спільної сумісної власності відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш