Справа №: 2-353/2012
Провадження №: 6/0343/7/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач : ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 02.02.2021 року через систему «Електронний суд» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просять замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №2-353/2012.

Свої вимоги мотивує тим, що Долинський районний суд Івано-Франківської області ухвалив рішення у справі № 2-353/2012 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Всеукраїнський Банк Розвитку за кредитним договором № IKCASHG.5562.001 від 20.04.2011 року

06.02.2018 між ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку» та ТОВ « Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» було укладено Договір № 103 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № IKCASHG.5562.001 від 20.04.2011 року.

Посилаючись на правові позиції, які сформовані у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 09.12.2019 року у справі №2-3627/09, заявник просить суд замінити стягувача ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку»на його правонаступника - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі №2-353/2012.

Представник заявника, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.22). У поданій заяві про заміну сторони виконавчого провадження, представник просив провести розгляд заяви за їх відсутності.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки не повідомили, хоч про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому Законом порядку, про що свідчить оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про виклик в судове засідання (а.с.20).

Суд, виходячи з положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та беручи до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», зазначає, що сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Виходячи з викладеного, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності учасників справи, які повідомлені про її розгляд.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних, для вирішення заяви. Заявлені вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

П. 1 ч.2 ст.11 ЦК України , визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 442 ЦК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом ст.ст. 442, 512 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у

постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, і правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 жовтня 2019 року справа №711/10368/2012.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім цього, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст. 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Ч.1 ст. 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження № 61-39193св18) та від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Рішенням Долинського районного суду від 21.03.2012 року справа №2-353/2012р., вирішено: стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ „Всеукраїнський банк розвитку заборгованість по кредитному договору № IKCASHG.5562.001 від 20.04.2011 року в сумі 26656 ( двадцять шість тисяч шістсот п`ятдесят

шість) гривень 47 копійок та 266,56 гривень сплаченого судового збору. (а.с.12-13).

06.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Довіра та гарантія» було укладено Договір № 103 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (а.с.9-11), в тому числі і за кредитним договором № IKCASHG.5562.001 від 20.04.2011 року, що підтверджується копією витягу з Додатку до Договору про відступлення прав вимоги від 06.02.2018 (а.с.8)

Таким чином, за допомогою належних засобів доказування представником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» доведено факт набуття заявником права вимоги за вищевказаним кредитним договором.

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

Отже, заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, ст. 55 ЦПК України, ст.15 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст.ст. 258-260, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач : ПАТ «Всеукраїнський Банк Розвитку», боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задоволити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» у справі №2-353/2012р. за позовом Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський Банк Розвитку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № IKCASHG.5562.001 від 20.04.2011 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «Довіра та Гарантія » (, юридична адреса: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: