Єдиний унікальний номер 725/1200/21
Номер провадження 2/725/222/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі: головуючого судді Іщенко І. В. за участю секретаря судового засідання Берекеля О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 75 000,00дол. США. В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст..553 ЦК України, АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступник ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладено договір Поруки №2506/0308/88-104-Р-1 від 12.03.2008 року. Звертає увагу суду на те, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, одним з яких є кредитний договір №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року. Відповідно до Заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2014 року, по справі №725/5290/14-ц на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року в сумі 401 822,79грн. та судові витрати у розмірі 3654,00грн. Стверджує, що відповідачі не виконують належним чином зобов`язання за договором по сьогоднішній день, в результаті чого виникла заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання становленого рішення суду становить 234 972,74грн, а саме заборгованість 3% ст..625 ЦК України на суму заборгованості згідно рішення суду 31 410грн. 98коп.; заборгованість інфляційних витрат ст..625 ЦК України згідно рішення суду 203 561грн. 77коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути солідарно з відповідачів вищевказану заборгованість та судовий збір.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

15.04.2021 року ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якій визнав позов частково.

11.05.2021 року ОСОБА_4 , представник відповідача ОСОБА_2 , подала відзив, в якому просила у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з Відповідача ОСОБА_2 відмовити повністю.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит в сумі 75 000,00дол. США /а.с.6-10/.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст..553 ЦК України, АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступник ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладено договір Поруки №2506/0308/88-104-Р-1 від 12.03.2008 року /а.с.11/.

Звертає увагу суду на те, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, одним з яких є кредитний договір №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року /а.с.12-38/.

Відповідно до Заочного рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.10.2014 року, по справі №725/5290/14-ц на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнута заборгованість за кредитним договором №2506/0308/88-104 від 12.03.2008 року в сумі 401 822,79грн. та судові витрати у розмірі 3654,00грн. /а.с.39-41/.

Відповідно до ст..625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами кредитного договору передбачено сплата відсотків окремо за правомірне користування кредитними коштами, та окремо за неправомірне понад встановлені договором строки користування кредитними коштами в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, а також інфляційні витрати.

За розрахунками позивача, в результаті невиконання рішення суду та умов договору у відповідача виникла заборгованість розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішенням суду становить: за кредитним договором заборгованість 3% ст..625 ЦК України на суму заборгованості за рішення суду 31 410,98грн., заборгованість інфляційних витрат ст..625 ЦК України на суму згідно рішення суду 203 561,77грн. /а.с.42-43/.

Главою 19 ЦК України визначено строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

У відповідності до положень ст. 256 ЦК України та згідно ст. 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про

виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно частини 3 та 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК України, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Великої палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі №127/15672/16-ц.

Отже, враховуючи вищенаведене, стягненню з Позивача підлягають 3% річних та інфляційні витрати за три роки, які передують зверненню його із даним позовом до суду, тобто з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року.

Згідно доданих до позову розрахунків заборгованості нарахованої позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України, заборгованість: - по 3% річних за період 02.07.2014 року по 01.02.2021 року складає 31410,98 грн.; по інфляційних витратах за період 01.07.2014 року по 01.12.2020 року складає 203561,77 грн.

При цьому, варто зазначити, що не підлягають стягненню 3% річних у розмірі 21376,59 грн. за період з 02.07.2014 року по 01.02.2018 року та інфляційні витрати у розмірі 179756,13 грн. за період з 01.07.2014 року по 01.02.2018 року, оскільки вони розраховані Позивачем поза межами строків позовної давності.

Отже стягненню підлягають 3% річних у розмірі 10034,39 грн. за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року та інфляційні витрати у розмірі 23805,64 грн. за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року.

Окрім того, суд не може залишити поза увагою копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2021 року по справі №725/5290/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 389 033,35грн. /а.с.93-94/.

З огляду на наведене, з урахуванням фактичних обставин справи, виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає, що стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає лише заборгованість, яка нарахована у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року, тобто заборгованість по 3% в розмірі 10034,39 грн. та інфляційні витрати в розмірі 23805,64., а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Щодо позвних вимог з ОСОБА_2 , то судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст..553 ЦК України, АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступник ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_2 укладено договір Поруки №2506/0308/88-104-Р-1 від 12.03.2008 року /а.с.11/.

Відповідно до ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно позовної зави, Банк просить суд стягнути з Відповідачів в солідарному порядку, заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Так, п. 3 договору поруки № 2506/0308/88-104-Р-1 встановлено, відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов`язанням, нарахованими процентами, пенею, комісією та іншими платежами, передбаченими Основним зобов`язанням.

Так, кредитним договором (Основним зобов`язанням) не передбачена відповідальність за невиконання зобов`язань визначеною ЦК України.

А отже, підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2 відсутні.

Також, суд звертає увагу суду, що Банк звернувся до суду поза межами трирічного строку позовної давності.

Ст. 267 ЦКУ встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Так, 27.10.2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці було винесено судове рішення, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму заборгованості в розмірі 401 822,79 грн.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Звернувшись з позовом до суду у 2014 році, Банк в розумінні ст.. 1050 ЦКУ здійснив дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитом. А тому трирічний строк позовної давності повинен обчислюватися саме з жовтня 2014 року.

На підставі викладеного, суд у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з Відповідача ОСОБА_2 відмовляє повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач більшу частину боргу сплатив, однак сума боргу за кредитним договором на сьогоднішній день існує, суд вважає, що позов обґрунтований і він підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 3 524грн. 60коп.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,15-16,509-510,526 ЦК України, ст.ст.4-6,76-81,83,141,258-259,268,273,280-284,354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», 03150, м. Київ вул. Велика Васильківська, 100, МФО 300346, на рах. № НОМЕР_2 , заборгованість розраховану на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання встановленого рішення суду становить 33 840,03грн.: за період з 01.02.2018 року по 01.02.2021 року, тобто заборгованість по 3% в розмірі 10034,39 грн. та інфляційні витрати в розмірі 23805,64грн, та судовий збір в сумі 3 524грн. 60коп.

В решті вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Чернівецького апеляційного суду з дня проголошення рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко