КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 761/4156/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7353/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

23 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування та просив стягнути з відповідача на свою користь 22 773,89 грн., а саме страхове відшкодування в розмірі 20 273,89 грн. та 2500 грн. за проведення дослідження.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.10.2019 року об 11 год. 16 хв. по вул. Звіринецька, 47 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №АО/3188183 від 22.03.2019 року. Позивач зазначає, що 08.10.2019 року він звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

31.10.2019 року на його ім`я було надіслано термінове електронне повідомлення щодо огляду транспортного засобу, текст якого частково був відсутній. Після отримання вказаного повідомлення позивач прибув за адресою відправника, проте там не знайшов експерта страхової компанії. Контактного номеру телефону не було вказано в повідомленні, а тому позивач не мав можливості надати транспортний засіб на огляд. Також позивач зазначає, що ні на його номер телефону, ні на електронну пошту не надходило ні дзвінків, ні повідомлень про необхідність з'явитись на огляд авто.

03.12.2019 року позивачем отримано лист від страхової компанії про відмову у виплаті страхового відшкодування, з тих підстав, що експертом було складено висновок про неможливість складання звіту, оскільки не було надано автомобіль для огляду.

Як зазначає позивач, оскільки його не було повідомлено належним чином про дату та час огляду пошкодженого транспортного засобу, позивачем самостійно було залучено експерта, для огляду автомобіля, складено висновок щодо вартості матеріального збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу та направлено на адресу страховика вимогу щодо виплати страхового відшкодування., проте відповідачем було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, а тому позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 рокув позові ОСОБА_2 до ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодуваннявідмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що відмова у виплаті страхового відшкодування страховика була незаконною, адже електронне повідомлення оцінювача щодо надання транспортного засобу, для огляду було отримане позивачем з частково відсутнім текстом, без надання відповідних документів, на підтвердження того, що особа, яка надіслала вказане повідомлення є дійсно представником страхової компанії, яка має відповідні повноваження на складання оцінки та звіту стосовно вартості матеріального збитку, завданого автомобілю.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що електронне повідомлення надійшло на відділення «Укрпошта Київ-210» 31.10.2019 року, тому позивач враховуючи його виклик даним повідомленням на огляд авто 24.10.2019 року, об`єктивно не мав можливості надати авто до огляду.

Вказує, що при поданні виклику на проведення технічного огляду транспортного засобу через канцелярію відповідача, ОСОБА_2 використав найефективніший засіб комунікації, що забезпечити повну обізнаність відповідача про огляд авто, на відміну від надісланого експертом ТДВ «СК «Гардіан» електронного повідомлення, доставленого з порушенням строку та з недостатньою інформацією, натомість відповідач не направив свого представника для огляду автомобіля 13.11.2019 року та не відреагував на виклик жодним чином.

Скаржник посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду висловлену у постанові від 19 червня 2019 року, справа № 465/4621/16.

Вважає, що ОСОБА_2 систематично і добросовісно сприяв відповідачу у встановленні усіх обставин страхового випадку, зокрема, належно та своєчасно повідомив страхову компанію про ДТП, надав копію постанови про притягнення винного до адміністративної відповідальності, залишив власні контактні дані - телефоний номер та адресу електронної пошти.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що за положеннями ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 .

07.10.2019 року в м. Києві по вул. Звіринецька, 47 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Мерсдес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року (справа №757/56464/19-п) ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили.

Як зазначено в постанові суду, 07.10.2019 року об 11 год. 16 хв. ОСОБА_3 в м. Києві по вул. Звіринецька, 47, керуючи транспортним засобом «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 , порушив п. 13.1 ПДР України, а саме не дотримався безпечного бокового інтервалу, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований праворуч, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, чим ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, ОСОБА_3 свою вину в порушенні ПДР України визнав.

На день дорожнього транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Богдан» державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» відповідно до полісу №АО/3188183 від 22.03.2019 року. Строк дії полісу з 27.04.2019 року по 26.10.2019 року, розмір страхової суми, визначеної на одного потерпілого за шкоду, заподіну майну - 100 000,00 грн., франшиза не встановлена.

08.10.2020 року ОСОБА_2 повідомив ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась 07.10.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 21.10.2019 року направив ОСОБА_2 термінове електронне повідомлення, яке складалось з 44 слів: «У зв`язку з неможливістю з Вами зв`язатись та провести огляд пошкодженого авто, прошу Вас терміново надати автомобіль Мерседес НОМЕР_1 на огляд о 09.00 год. 24.10.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вразі ненадання авто буде складено акт та передано до СК. Оцінювач НОМЕР_3 ». Зазначене повідомлення було направлено ОСОБА_4 .

Відповідно до договору №04/18 про надання експертних та оціночних послуг від 03.01.2018 року, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТДВ «Гардіан» в особі в.о. директора ОСОБА_5 , ОСОБА_4 прийняв на себе зобов`язання організовувати та проводити оцінку (автотоварознавче дослідження) автотранспортних засобів з метою визначення розмірів збитків, нанесених власникам транспортних засобів, визначення ринкової вартості (та інших видів) вартості транспортних засобів.

31.10.2019 року ОСОБА_2 отримав вказане електронне повідомлення, однак його частина тексту була відсутня, зокрема там було зазначено: «У зв`язку з неможливістю зв`язатися з ОСОБА_2 , йому було запропоновано терміново н».

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 24.10.2019 року, проведення оцінки пошкоджень автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , не відбулось, у зв`язку з відсутністю транспортного засобу.

Листом від 04.11.2019 року №04/11/19/5 ТДВ «СК«Гардіан» відмовило ОСОБА_2 у виплаті страхового відшкодування за пошкоджений 07.10.2019 року транспортний засіб «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 на підставі ст.ст. 33.1.1, 33.3 та 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з ненаданням для огляду пошкодженого автомобіля.

Оскількивідповідачем не було проведено огляд пошкодженого автомобіля, тому позивач звернувся із заявою до ФОП ОСОБА_6 про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу.

12.11.2019 року страхову компанію було повідомлено про проведення 13.11.2019 року об 11 год. 00 хв. технічного огляду транспортного засобу «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно зі Звітом про визначення вартості матеріального збитку, складеного 20.11.2019 року оцінювачем ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , на замовлення позивача, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 20.11.2019 року, визначеного за витратним підходом складає: 40 547,78 грн.

За складання Звіту було сплачено 2 500грн. згідно з квитанцією №1945904 від 13.11.2019 року. Проте в квитанції платника не зазначено.

23.12.2019 року позивач на адресу ТДВ «Гардіан» подав вимогу про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 273,89 грн. згідно зі Звітом від 20.11.2019 року та 2 500грн. сплачені за складання зазначеного Звіту.

На вказану вимогу листом від 24.12.2019 року ТДВ «Гардіан» було відмовлено у виплаті страхового відшкодування в зв`язку з відсутністю підстав для перегляду прийнятого рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, щоелектронне повідомлення №000409 стосовно огляду пошкодженого транспортного засобу, що відправлене на ім`я позивача, було направлено страховиком, а саме його оцінювачем в строк, передбачений Закономта містило повний текст із відповідною кількістю слів, про що свідчить, також, роздруківка специфікації замовлення №97014 щодо електронного замовлення №000409, таким чином, з боку страховика було виконано зобов`язання, передбачені законодавством, для можливості визначення розміру збитків пошкодженого автомобіля позивача.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

У відповідності до п. 34.4 ст. 34 Закону для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Положеннями ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення розміру збитків або розміру відшкодування.

У відповідності до положень ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

При цьому, як передбачено п. 37.1.3 ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Разом з тим, згідно з положеннями п.п. 5.1, 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року за № 142/5/2092 визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зроблено висновок, що у підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 вищезазначеного Закону передбачено іншу підставу для відмови у відшкодуванні - невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру.

Судом встановлено факти звернення страхувальника до страховика одразу після ДТП, та звернення позивача в листопаді 2019 році до страховика із відповідною заявою, огляд представником відповідача транспортного засобу із складанням відповідного протоколу.

При цьому судом не встановлено неможливості визначення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення страхової виплати та визначення її розміру.

Факт настання страхового випадку відповідачем не спростовано і підтверджується судовим рішенням, відповідача вчасно повідомлено про настання ДТП, тому судова колегія вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно листа №04/11/19/5 ТДВ «СК «Гардіан»від 04.11.2019 року про неможливістьскладання звіту, оскільки власник автомобіля «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав пошкоджене авто на огляд, з підстав ігнорування ОСОБА_2 телефонних дзвінків та електронних повідомлень.

Однак, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також те, що причиною відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування слугувало саме ненадання останнім транспортного засобу марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1 , для огляду та встановлення розміру збитків, службова записка оцінювача не є тим належним та допустимим доказом, який може підтвердити повідомлення позивача про необхідність надати транспортний засіб для проведення огляду та оцінки розміру збитків.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо належного повідомлення позивача страховою компанією про огляд автомобіля, оскільки як вбачається з електронного повідомлення №409, яке надійшло 31.10.2019 року о 13:16:46 год. на електронну адресу ОСОБА_2 (а.с.128), текст даного повідомлення є неповним, без зазначення дати та часу огляду автомобіля.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо правомірності відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування через ненадання позивачем для огляду належного йому транспортного засобу.

У свою чергу, відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП.

При цьому, оскільки відповідач не повідомив належним чином позивача про дату, час та місце проведення огляду автомобіля, останній звернувся до ФОП ОСОБА_6 з заявою про визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ марки «Mercedes-Benz GL350», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з висновком про вартість матеріального збитку від 20.11.2019 року, складеного оцінювачем ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 20 273,89 грн.

Такий звіту цивільній справі колегія суддів вважає належним та допустимим доказом відповідно до положень ст. ст. 76, 95 ЦПК України.

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1192 ЦК також передбачено право потерпілого на відшкодування збитків, розмір яких визначається вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення речі, в повному обсязі.

Оскільки відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля та фактично його витрати склали 20 273,89 грн, на думку колегії суддів, саме ця сума є реальними збитками, які позивач має право отриматиза правилами зазначених норм.

Відшкодуванню підлягають і витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2500 грн.

При цьому, саме по собі посилання у відзиві на позовну заяву ПрАТ «СК «Гардіан» на те, що розмір збитку за проведеним дослідженням є недоведеним, не заслуговує на увагу, оскільки інших належних та допустимих доказів, які б спростовували визначений розмір збитків, як підстави для зменшення визначення розміру збитків, відповідачем не надано, хоче це згідно приписів ст. 81 ЦПК України, є його обов`язком.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 20 273,89 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 500 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вимоги апеляційнаої скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в розмірі 2102 грн. (840,80+1261,20).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 листопада 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування- задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) 22 773 грн., з яких 20 273,89 - страхове відшкодування, 2500 грн. - сума за проведення дослідження.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати в сумі 2102 грн.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді