Справа № 182/5522/20
Провадження № 2/0182/516/2021
23.02.2021 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Головащенка В.В.
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування майном.
Заяви по суті справи:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить усунути їй перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, стягнути судові витрати (а.с.2-3).
Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2020 року нею за договором купівлі-продажу була придбана квартира АДРЕСА_1 . При укладанні угоди продавець повідомив їй, що за вказаною адресою з дозволу колишньої власниці квартири зареєстрований ОСОБА_2 , який ніколи фактично там не проживав і його місце знаходження не відоме. Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 на дату укладання договору купівлі-продажу втратив право користування квартирою, оскільки воно було похідним від прав колишнього власника, який помер. Враховуючи, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 у належній ОСОБА_1 квартирі створює їй перешкоди у користуванні власністю, позивач вимушена для захисту своїх прав та інтересів звертатися до суду.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Від позивача надійшла заява про слухання справи за її відсутності, у якій на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.24,33).
Відповідач за відомостями Придніпровського старостату Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 1-163 від 16.10.2020 року 21.02.2019 року був засуджений Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 4х років позбавлення волі та відбуває покарання у Державній установі «Широківський виправний центр (№ 75)». З позовом ознайомлений, відзиву не подавав та будь-яких заяв, клопотань від нього суду не надходило (а.с.40,41,42).
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито провадження по справі, постановлено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачеві строк для подання відзиву на позов (а.с.15).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення) (а.с.43).
Судом встановлено.
29.07.2020 року між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 укладено Договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Каленик Ю.В. за реєстровим № 145, за умовами якого ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; індексний номер Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 218229662 (а.с.4-5).
Згідно з інформацією Придніпровського старостату Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області № 1-163 від 16.10.2020 року, ОСОБА_2 з 05.10.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, реєстрація його місця проживання у квартирі ОСОБА_1 створює останній перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй нерухомістю, змушує нести додаткові витрати на утримання житла, і, як наслідок, переживати матеріальні труднощі.
21.02.2019 року його було засуджено Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області до 4х років позбавлення волі, покарання відбуває у Державній установі «Широківський виправний центр (№ 75)» (а.с.13).
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
За змістом п. 7 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців, у тому числі, у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.
Разом із тим, враховуючи, що на даний час право власності особи, з дозволу якої ОСОБА_2 було зареєстровано у квартирі АДРЕСА_1 - припинено, відповідач не є членом сім`ї нового власника помешкання - ОСОБА_1 - суд вважає, що право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю нерухомістю підлягає захисту в силу ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою за вказаною адресою.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Крім того, за змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, ст.ст. 317, 319, 328, 383, 391, 629 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування майном - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його повного складення.
Повний текст рішення складено 23.02.2021 року.
Дані про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя: А. Г. Багрова