н/п 2/490/764/2021 Справа № 490/2319/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 червня 2021 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі - Волошиної Я.О.,

за участі відповідача, представника відповідача та третьої особи ОСОБА_1 , адвоката Сербіної Л.В., нотаріуса Сірякової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

22.04.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача про визнання договорів недійсними. В обґрунтування вимог посилається на те, що 12.05.2017 р. між ними укладено договір позики грошових коштів у сумі 2 628 739,00 грн., що складає еквівалент 93600,00 дол. США. В забезпечення виконання боргових зобов`язань за вищевказаним договором позики позивач передав в іпотеку належне йому нерухоме майно - є житловий будинок в АДРЕСА_1 . Станом на 2018 р. позивач майже погасила всю заборгованість перед відповідачем. Залишилася мала сума, яку позивач мала віддати відповідачеві та відразу припинити іпотечний договір від 2017 р. Маючи на меті віддати залишок боргу за договором 2017 р., вона прийшла до офісу нотаріуса. Вважаючи, що підписує розірвання договорів позики та іпотеки позивач віддала борг та підписала документи. Потім виявилося, між сторонами 08.10.2018 р. укладено договір позики грошових коштів строком до 08 квітня 2019 р. та був посвідчений іпотечний договір. ці факти позивачеві стали відомі лише тоді, коли вона дізналася, що власниками її майна стали треті особи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 р. визначено головуючого по справі - суддю Гуденко О.А.

Ухвалою суду від 23.04.2020 року позовну заяву залишено без руху.

27.04.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2020 року позивач надав суду позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі . У зв`язку з великою навантаженістю, призначити підготовче судове засідання на 26.08.2020 року на 10:00 год.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову. Накладено обтяження у вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Підготовче засідання було перенесено на 04.09.2020 року у звязку з перебуванням судді у плановій відпустці.

Підготовче засідання було відкладено на 11.11.2020 року у звязку з неявкою позивача.

Ухвалою суду від 11.11.2020 року залучено до участі у справі за вказаним позовом ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_1 . Продовжено перерву в підготовчому засіданні та повідомити сторони та ОСОБА_1 , що підготовче судове засідання відбудеться 26 листопада 2020 року о 09 год. 00 хв. в приміщенні Центрального районного суду м. Миколаєва .

Ухвалою суду від 11.11.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

В підготовче засідання , призначене на 26.11.2020 представник позиваач адвокат Грабленко Д.В, надав заяву про перенесення розгляду справи через неможливість явки в судове засідання через зайнятість на засіданні Дисциплінарної комісії адвокатури Миколаївської області .

Одночасно на адресу суду позивачем направлено заяву про збільшення позовних вимог, яку просила суд прийняти заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року повернуто ОСОБА_2 позовну заяву про збільшення позовних вимог, подану до Центрального районного суду м.Миколаєва 25.11.2020 року - без прийняття до розгляду судом.

Ухвалою суду від 26.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2002 року року об 11 годині 00 хвилин.

В судове засідання 11.03..2021 р. позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялися судом належним чином. Представник позивача адвокат Грабленко Д.В. надав суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання через ознаки ГРВІ. Підтверджуючих документів суду не надав.

Протокольною ухвалою суду від 11.03.2021 року судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою позивача на 20.05.2021 року.

В судове засідання 20.05.2021 р. позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялися судом належним чином. Позивачка надала суду заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання через ризик розповсюдження коронавірусної хвороби , оскільки є контактною особою з хворим на Ковід-19 та перебуває на самоізоляції. Крім того зазначила, що 19.05.2021 року дізналася, що її представник адвокат Грабленко Д.В. направивив їй листа про розірвання договру про надання правової допмоги , отже їй потрібен час для укладення договору про надання правової допомоги з новим представником. Підтверджуючих документів суду не надала.

Протокольною ухвалою суду від 20 травня 2021 року судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою позивача на 10 червня 2021 року.

В зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по терміновій справі - судове засідання відкладено на 24.06.2021 року.

В судове засідання 24.06.2021 року позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 43 ЦПК України встановлений обов`язок добросовісного користування учасниками судового процесу процесуальними правами. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

За час розгляду даної справи заяви про розгляд справи у відсутність позивача чи його представника до суду не надходила.

Відомості про розгляд справ ( відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Центрального районного суду м. Миколаєвау відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України».

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частинами другою, четвертою, тринадцятою статті 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верхового Суду від 21 вересня 2020 року по справі №658/1141/18, від 11.03.2021 року у справі № 558/9/18.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що позивач тричі поспіль не з`явився до судового засідання та нею та її представником, які завчасно та достовірно знали про час та дату призначених судом судових засідань, не надано суду жодних обґрунтувань та не зазначено об`єктивних обставин непереборної сили, що стали причиною неможливості явки в судове засідання чи повідомлення суду про причини неявки.

На підставі вищевикладенного суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено обтяження у вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1 - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15 червня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 залишено без задволення, а ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2020 року про забезпечення позову без змін.

Постановою колегії суддів Першої судової палати КЦС ВС від 23 вересня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2020 року про забезпечення позову без змін.

Відповідно до ч.9,10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За такого, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 12-13,223,158,257,258-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 28.04.2020 року у вигляді накладення обтяження у вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення обтяження у вигляді арешту на будинок АДРЕСА_1 зберігають свою дію до набрання законної сили цією ухвалою суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Гуденко О.А.