Справа № 212/1329/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без повідомлення осіб та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «банк Форвард», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

16 лютого 2021 позивач ОСОБА_1 завернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою до Акціонерного товариства «банк Форвард», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, яка передана в провадження судді 17 лютого 2021 року.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У даній заяві заявник просить суд зупинити стягнення за виконавчим написом, який був вчинений 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, зареєстровано в реєстрі за №1560 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк ФорВард» заборгованості в розмірі 13384 гривні 04 копійки.

Заяву обґрунтовано тим, що з позивача стягуються грошові кошти, і у випадку невжиття таких заходів існує загроза втрати позивачем грошових коштів та утруднення їх повернення у разі задоволення позову, що ускладнить та в подальшому зробить неможливим виконання рішення суду у справі.

Розглянувши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Пунктом 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

До видів забезпечення позову, передбачених ст. 150 ЦПК України віднесено, заборона вчиняти певні дії та інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно п.3 ст.150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснено в п. п. 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу, що підлягає виконанню державною виконавчою службою, і як передбачено ст. 90 Закону України « Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Закону України «Про виконавче провадження».

У ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено, що виконавець забезпечує зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні в т.ч. у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Повноваження на зупинення виконання виконавчих дій законом покладено виключно на державного виконавця.

У відповідності до роз`яснення наданого Пленумом Верховного Суду України в п. 1 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, в якій також зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, позивачем ОСОБА_1 оскаржується виконавчий напис, який був вчинений 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О., на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста відкрито виконавче провадження та прийнята Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи позивача.

Враховуючи ту обставину, що у разі невжиття заходів забезпечення позову можуть бути порушені права позивача або буде існувати реальна загроза їх порушення, що в подальшому може бути безпідставно стягнуто грошові кошти за виконавчим написом нотаріуса, з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, про що позивачем надані достатні докази, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про забезпечення позову, оскільки вжитий вид забезпечення позову є спір мірним із заявленими позовними вимогами та прямо передбачений п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України.

Суд не находиться підстав застосувати зустрічне забезпечення, враховуючи ту обставину, що майновий стан позивача може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позов, враховуючи вид та обсяг забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149,150,153,353,354 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «банк Форвард», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 28 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною, зареєстрований у реєстрі за №1560, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 12534 гривні 04 копійки.

Копію ухвали направити сторонам та третім особам по справі.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала відповідно до Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України 2147-VIII 03.10.2017, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Ухвала суду складена та підписана 19 лютого 2021 року.

Суддя Р. В. Дехта