Справа № 264/5598/20
Провадження № 2-н/263/104/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, -

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2020 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2019 року по 31 липня 2020 року у сумі 15 210 грн. 05 коп. з ОСОБА_1 як з користувача послуг за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07.09.2020р. вказану заяву передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для розгляду по суті.

Справа надійшла до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 11.01.2021р.

12 січня 2021 ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області цивільна справа направлена до Донецького апеляційного суду для належного визначення підсудності.

Відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 15 січня 2021 цивільна справа повернута до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області.

Справа надійшла до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 25.01.2021р.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Постановляючи ухвалу від 07.09.2020р. про передачу справи за підсудністю Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області керувався правилами, визначеними у ч.8 ст.165 ЦПК України, згідно з якими, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_1 не є юридичною особою, відомостей про те, що він є фізичною особою підприємцем також не надано.

Проте, згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя зобов`язаний відмовити у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Отже, ЦПК України не передбачено направлення справи за заявою про видачу судового наказу до іншого суду у зв`язку з порушенням правил підсудності, у випадку, якщо боржник не є юридичною особою або фізичною особою підприємцем. Тобто, справа надійшла до Жовтневого районного суду міста Маріуполя з порушенням вимог ЦПК України.

Крім того, суд враховує, що пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доданий до заяви про видачу судового наказу розрахунок заборгованості, посвідчений печаткою підприємства, повністю залежить від волевиявлення стягувача та не є належним та достатнім доказом споживання електричної енергії ОСОБА_1 , тому судом відхиляється.

Інших доказів на підтвердження наявності договірних відносин з боржником щодо споживання електричної енергії (відповідний договір про надання таких послуг, письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг) до заяви про видачу судового наказу не додано.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів на підтвердження договірних відносин з боржником щодо надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг боржнику суду не надано, із заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 3, 62, 163, 165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Томілін