Ухвала

Іменем України

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 752/17171/20

провадження № 61-8053ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Травянком Олександром Івановичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду з підстав передбачених пунктом 11 частини першої статті 257 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

12 травня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , через свого адвоката Травянка О. І., подав до Верховного Суду касаційну скаргу в якій просить постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року скасувати, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 листопада 2020 року залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку щодо відсутності підстав, передбачених пунктом 11 частини першої статті 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду. Зазначає, що в оскаржуваній постанові апеляційний суд застосував пункт 4 частини другої статті 175 ЦПК України, але в частині другій статті 175 ЦПК України відсутні пункти.

Також, вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

15 червня 2021 року вимоги ухвали Верховного Суду від 03 червня 2021 року заявником виконано у встановлений строк.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд

і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав

та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 257 ЦПК України після відкриття провадження судом встановлено, що позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

За змістом вказаних положень цивільного процесуального законодавства правом на залишення позовної заяви без розгляду суд наділений лише

за сукупності певних установлених законом умов.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 у даній справі звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 посилаючись на те, що зазначена квартира придбана у період шлюбу з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до статті 60 СК України їх частки з чоловіком є рівними.

Тобто у даній справі позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї ж квартири, як частку у спільному майні подружжя.

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 752/15032/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Міністерство юстиції України, про визнання права власності.

У позовних вимогах у справі № 752/15032/17 ОСОБА_2 просить визнати за нею право на 1/2 вищевказаної квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції вірно встановлено відсутність підстав для залишення позову без розгляду у даній справі, оскільки у справі № 752/17171/20 та у справі № 752/15032/17 не було однакових підстав звернення до суду з позовом, як і не булодотримано сукупності установлених умов пунктом 11 частини першої статті 257 ЦПК України.

Оскільки судом першої інстанції при залишенні позову без розгляду не були дотримані положення пункту 11 частини першої статті 257 ЦПК України, апеляційний суд прийняв правильне рішення та скасував ухвалу суду першої інстанції та направив справу для продовження розгляду.

Доводи особи, яка звернулася з касаційною скаргою зводяться до незгоди з оскаржуваною постановою та відповідно не свідчать про неправильне застосування норм процесуального права в оскаржуваному судовому рішенні.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Травянком Олександром Івановичем, на постанову Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Скляр Оксана Станіславівна про визнання права власності на майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун