КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

Справа №761/16900/20 Головуючий у 1 інстанції: Савицький О.А.

Провадження №22-з/824/561/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

22 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі:

Головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

за участю секретаря Стеблиненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Мірошника Сергія Борисовича представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: генеральний директор Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» Аверкін Віталій Володимирович, про визнання наказу неправомірним та його скасування, зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Бест Альтернатива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: генеральний директор Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» Аверкін В.В., про визнання наказу неправомірним та його скасування, зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: генеральний директор Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» Аверкін Віталій Володимирович, про визнання наказу неправомірним та його скасування, зміну формулювання причини і дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано наказ генерального директора Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» Аверкіна Віталія Володимировича від 23.04.2020 р. №14/к про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера.

Змінено формулювання причини та дату звільнення головного бухгалтера Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» ОСОБА_1 , відповідно до наказу генерального директора Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» Аверкіна Віталія Володимировича від 23.04.2020 р. № 14/к, зі звільнення «з 23.04.2020 р. за відсутністю на робочому місці без поважних причин, п.4 ст. 40 КЗпП України» на звільнення «з 09.04.2020 р. за власним бажанням, ч.1 ст. 38 КЗпП України», а також зобов`язано Дочірнє підприємство «Бест Альтернатива» внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 , зазначивши про недійсність попереднього запису про звільнення.

Стягнуто з Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 86 465 грн 49 коп., з яких: 79 761 грн 49 коп. - середній заробіток за час вимушеного прогулу, 4 204 грн 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору, 2500 грн 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу, а також стягнуто на відшкодування моральної шкоди 5000 грн 00 коп.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ДП «Бест Альтернатива» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року залишено без змін.

20 травня 2021 року адвокат Мірошник С.Б. представник ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ДП «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 грн за надану професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні представник ДП «Бест Альтернатива» заперечував проти задоволення заяви.

Адвокат Мірошник С.Б. представник ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив заяву розглянути без його участі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представник ДП «Бест Альтернатива», перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви у повному обсязі.

Частиною першою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2021 року адвокат Мірошник С.Б. представник ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з ДП «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 грн за надану професійну правничу допомогу.

Адвокатом Мірошником С.Б. разом із відзивом на апеляційну скаргу було подано заяву про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, згідно якої очікуваний розмір витрат становить 3 600 грн. (а.с.118 т. 1)

У матеріалах справи міститься копія угоди про надання правової допомоги від 19 травня 2021 року, укладеної між адвокатом Мірошником С.Б. та ОСОБА_1 , копія ордеру серії КС №534979 на надання ОСОБА_1 правової допомоги у Київському апеляційному суді адвокатом Мірошником С.Б. (а.с. 46-48 т. 1, а.с. 148 т. 2)

До заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію дубліката квитанції від 29.04.2021 року на суму 1100 грн та копію дубліката квитанції від 18.05.2021 року на суму 500 грн, а також копія акту здачі-прийняття виконаних робіт за угодою про надання правової допомоги. (а.с. 153-155 т. 2)

Як вбачається з акту здачі-прийняття виконаних робіт за угодою про надання правової допомоги адвокатом Мірошником С.Б. надано такі правові послуги:

1) підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суд м. Києва від 11.01.2021 у справі №761/23802/20 в частині відмови скасувати наказ про звільнення за прогули (сума - 1100 грн);

2) представництво інтересів ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді (сума - 500 грн).

Однак, у даній справі №761/23802/20 апеляційна скарга подана ДП «Бест Альтернатива» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року, а не адвокатом Мірошником С.Б.

За таких обставин адвокатом Мірошником С.Б. доведено лише надання правової допомоги ОСОБА_1 у виді представництва у Київському апеляційному суді, а тому з ДП «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 500 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву адвоката Мірошника Сергія Борисовича представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Бест Альтернатива» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24 червня 2021 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко