Єдиний унікальний номер 234/9144/20
Номер провадження 22-ц/804/441/21
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року

м. Бахмут

справа № 234/9144/20

провадження № 22-ц/804/441/21

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірути О.А., Тимченко О.О.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди (суддя Чернобай А.О.), ухваленого в приміщенні суду в місті Краматорськ Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У червні 2020 року Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області звернулось до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позов мотивовано тим, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з ізоляцією засудженої та поміщенням її до кримінально- виконавчої установи закритого типу, з позбавленням права займатися службовою діяльністю в органах пенсійного фонду строком на 1 рік, зі стягненням штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку із амністією.

Матеріальна шкода по даному кримінальному провадженню на момент розгляду справи складала 1 125 923 грн. 68 коп.

На момент подачі позовної заяви розмір матеріальної шкоди складає 608 564 грн. 05 коп. По пенсійній справі ОСОБА_2 проводяться щомісячне утримання у розмірі 20% від розміру пенсії, залишок по пенсійній справі складає 5 623, 46 грн. Тому, розмір матеріальної шкоди складає 602 940 грн. 59 коп.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області матеріальну шкоду у розмірі 602 940 грн. 59 коп.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі позивач просить оскаржуване рішення скасувати, та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Позивач звертає увагу, що саме правоохоронні органи під час досудового розслідування повинні були встановити ступінь вини кожного з осіб, винних у переплаті пенсії та притягнення їх до кримінальної відповідальності, з метою стягнення у судовому порядку понесених Пенсійним фондом України збитків.

Наголошує на тому, що строк звернення до суду з позовом слід обраховувати з часу ухвалення вироку Краматорського міського суду Донецької області від 18 травня 2020 року, оскільки лише суд може надати оцінку щодо вини особи у кримінальному провадження.

Звертає увагу, що на час проведення позапланової перевірки пенсійних справи 03.07.2017 року ОСОБА_1 вже не перебувала у трудових відносинах з відповідачем, оскільки її було звільнено 31.03.2017 року за власним бажанням.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила іі відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 працювала головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1.

Згідно наказу від 31.03.2017 року ОСОБА_3 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області за власним бажанням. (а.с. 78)

Згідно довідки про позапланову перевірку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 03.07.2017 року було виявлено ряд порушень законодавства, які призвели до безпідставної виплати пенсії пенсіонерам. (а.с. 79 87)

27.07.2017 року Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області звернулося з заявою до Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про долучення до матеріалів кримінального провадження результатів перевірки (а.с. 88-89).

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися службовою діяльністю в органах пенсійного фонду строком на 1 рік, зі стягненням штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн. На підставі п. «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку із амністією. Вирок суду вступив в силу 18.06.2020 року. (а.с. 90-102)

Матеріалами справи встановлено, що діями ОСОБА_1 УПФУ у м. Краматорську було спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1 125 923 грн. 68 коп.

Згідно розрахунку заборгованості розмір матеріальної шкоди, завданої Управлінню Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, станом на 18.06.2020 року становить 602 940, 59 грн. (а.с. 4)

Згідно відомостей з підсистеми призначення та виплат пенсії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області розмір шкоди становить 602 940, 59 грн. (а.с. 5 23)

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів, що річний строк звернення до суду з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, встановлений статтею 233 КЗпП України, сплинув 03.07.2018 року, оскільки факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків був встановлений позивачем в результаті проведення перевірки відповідно до наказу УПФУ у м. Краматорську Донецької області від 03.07.2017 року № 195 щодо правильності призначення та виплати пенсій. Оскільки з позовом управління Пенсійного фонду України звернулось 18 червня 2020 року, - позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала головним спеціалістом відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1.

Згідно наказу від 31.03.2017 року ОСОБА_3 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1 Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області за власним бажанням. (а.с.78)

Згідно довідки про позапланову перевірку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 03.07.2017 року було виявлено ряд порушень законодавства, які призвели до безпідставної виплати пенсії пенсіонерам. (а.с. 79-87)

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися службовою діяльністю в органах пенсійного фонду строком на 1 рік, зі стягненням штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн. На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку із амністією. Вирок суду вступив в силу 18.06.2020 року. (а.с. 90-102).

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 3 КАС визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 3 статті 6 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Аналогічні визначення закріплені і в чинній редакції КАС, зокрема, за пунктом 17 частини першої статті 4 якого публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування; а частиною четвертою статті 19 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

5 грудня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 818/1688/16 відступила від власного висновку, викладеного у її постановах від 10 квітня 2018 року у справі 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі №815/5027/15 від 3 жовтня 2018 року у справі №755/2258/17 щодо того, що спори за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення збитків / відшкодування шкоди, завданих особою, що перебуває або перебувала на державній/публічній службі, має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Велика Палата Верховного Суду визначила, що указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи,яка перебувала на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема , й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльності на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди / збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій № 1. Головний спеціаліст є державним службовцем, призначається на посаду начальником управління Пенсійного Фонду України у м. Краматорськ. Головний спеціаліст звільняється з посади відповідно до Закону України «Про державну службу» та Кодексу Законів про працю України. У своєї діяльності головний спеціаліст керується Конституцією України та Законами України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами.

Звертаючись до суду, позивач зазначав, що відповідач, посада якої відноситься до посад публічної служби, завдала матеріальну шкоду державі в особі Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, в період здійснення нею повноважень, пов`язаних з виконанням завдань і функцій державного органу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, в даному випадку питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про належність спору у даній справі до адміністративної юрисдикції, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням висновків апеляційного суду за результатами розгляду справи, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 листопада 2020 року скасувати.

Провадження у цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

О.О. Тимченко

Повне судове рішення складено 17.02.2021 року Я.В.Хейло