Справа № 548/1957/20
Провадження № 2-др/548/3/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Старокожка В.П.,
за участю секретаря судового засідання Комаренко В.М.,
відповідачки - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Подорожняк В.В.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Хоролу заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,
ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Заяву мотивував тим, що при подачі позову до Хорольського районного суду Полтавської області 20.11.2020 року, разом з позовом, як додатки до нього було надано суду докази понесення позивачем витрат на правову допомогу в сумі 8000 грн., які він сплатив адвокату Носік Ю.В.
Рішенням Хорольського районого суду Полтавської області від 24.03.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-задоволено та застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного позивачем з відповідачем 18 лютого 2020 року, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 24445,60 грн. ( двадцять чортири тисячі чотириста сорок п"ять гривень 60 коп.)одержані нею на виконання нікчемного правочину. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

При цьому судом не вирішено питання стягнення із відповідачки понесених позивачем витратна правову допомогу в сумі 8000 грн., яку позивач просив стягнути із відповідачки в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Подорожняк В.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечили, посилаючись на те, що додатковим рішенням суду 06.04.2021 року вже стягнуто із відповідачки 3203 грн. 60 коп., витрат позивача на правову допомогу, крім того зазначив, що спір з приводу якого надавалася правова допомога позивачу є нескладним, а тому 8000 грн. є завищеною сумою таких витрат.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 20.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Хорольського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Разом з позовною заявою надав копію договору про надання правничої допомоги від 12 березня 2020 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2838 гр. ОСОБА_3 , детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.11.2020 року, розписку адвоката Носіка Ю.В. про отримання від позивача 8000 грн. грошових коштів в якості сплати за договором про надання правничої допомоги від 12.03.2020 року.

Крім того 20.11.2020 року разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області (суддя Коновод О.В.) від 20.11.2020 року в задоволення заяви про забезпечення позову відмовлено.

25.11.2020 року ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області (суддя Коновод О.В.) прийнято позов до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

04.02.2021 року відповідачкою подано суду відзив на позов на звороті 2 сторінки якого відповідачка вказує на завищеність та неспівмірність із складністю справи, зазначених позивачем витрат на правову допомогу.

Рішенням Хорольського районого суду Полтавської області від 24.03.2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-задоволено та застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину попереднього договору купівлі-продажу квартири, укладеного позивачем з відповідачем 18 лютого 2020 року, стягнувши з відповідача ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 24445,60 грн. ( двадцять чортири тисячі чотириста сорок п"ять гривень 60 коп.)одержані нею на виконання нікчемного правочину. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас, в силу вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судом встановлено, що позивачем було укладено із адвокатом Носіком Юрієм Володимировичем договір про надання правничої допомоги від 12 березня 2020 року.

Матеріали справи містять детальний опис робіт (наданих послуг) від 12.03.2020 року, згідно якого адвокатом Носіком Ю.В. здійснено:

- розробку правової позиції Замовника щодо захисту його прав та охоронюваних законом інтересів у правовідносинах з ОСОБА_1 ;

- пошук, збір, оформлення та аналіз доказів, що відображають стан правовідносин Замовника з ОСОБА_1 ;

- консультування Замовника з питань цивільного, цивільнго процесуального права та інших галузей права України щодо захисту прав Замовника у правовідносинах з ОСОБА_1 ;

- підбір нормативно-правових актів, матеріалів судової практики та іншої прапвової інформації, щодо предмету правничої допомоги та передання її Замовникові;

- консультування щодо досудового врегулювання спору Замовника з ОСОБА_1 ;

- складання проекту звернення щодо досудового врегулювання спору з ОСОБА_1 ;

- підготовка проектів процесуальних документів, зокрема , зокрема, позовної заяви, заяви про забезпечення позову, клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, попереднього розрахунку суми судових витрат та ін.; підготовка розгляду справи в суді.

На підтвердження отримання зазначеної правничої допомоги позивачем було надано розписку адвоката про отримання від позивача 8000 грн. грошових коштів.

Позивач просить про компенсацію витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до понесених витрат у розмірі 8000 грн.

Суд констатує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У свою чергу, в підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд констатує, що матеріали справи не містять даних про погодинну стаку адвоката.

Судом встановлено, що договір був укладений 12 березня 2020 року, і всі дії адвоката по наданню правової допомоги за цим договором вчинені 12.03.2020 року.

Суд зазначає, що заявлена відповідачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн є неспівмірною, зокрема, зі складністю справи та переліком виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.

Фактично адвокатом по справі складено позов, який не є досить об`ємним, правовідносини, що склалися між сторонами не потребують глибоких юридичних знань, та аналізу практики, а тому з урахуванням цих даних, суд вважає достатнім розміром компенсації позивачу за надану правову допомого, буде стягнення із відповідача 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

По справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину ухвалити додаткове рішення, задовольнивши вимоги позивача про стягнення судових витрат частково.

Стягнути з ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн 00 коп судових витрат у вигляді витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

В іншій частині вимог позивача про стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду або, у відповідності до п. 15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до Хорольського районного суду Полтавської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення суду: 22.06.2021

Головуючий