ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4301/21 Справа № 932/1325/21 Суддя у 1-й інстанції - Лукінова К. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «МІКА 71», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2021 року АТ «Банк Кредит Дніпро» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «МІКА 71», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними.

Того ж дня, 15 лютого 2021 року, АТ «Банк Кредит Дніпро» подано заяву про забезпечення позову, в якій просили постановити ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову а саме: заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна: нежитлове офісне приміщення, загальною площею 49,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01 та заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна: нежитлове офісне приміщення, загальною площею 89,5 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року в задоволенні заяви АТ «Банк Кредит Дніпро» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «МІКА 71», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними відмовлено (а.с.104-105).

Не погодившись з ухвалою суду, АТ Банк Кредит Дніпро подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило, ухвалу суду скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити (а.с.109-112).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що станом на дату розгляду цієї заяви спірне майно перебуває у власності позивача. При цьому, забезпечення позову не може обмежувати суб`єктивних прав, свобод та інтересів позивача у справі, хоча фактично про такі дії просить заявник в поданій заяві. Посилання заявника на подання ОСОБА_4 позовних заяв до суду з приводу спірного нерухомого майна не свідчить про те, що вказане майно може вибути з власності позивача до розгляду справ по суті заявлених вимог.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Визначений ст. 152 ЦПК України перелік видів забезпечення позову не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані інші його види.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на дату розгляду заяви спірне майно перебуває у власності позивача, що також не заперечується останнім і в апеляційній скарзі.

Судом правильно враховано, що забезпечення позову не може обмежувати суб`єктивних прав, свобод та інтересів позивача у справі, хоча фактично про такі дії просить заявник в поданій заяві.

Доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування позовних вимог в частині незаконності відчуження спірного майна, що виходить за межі розгляду заяви про забезпечення позову.

Посилання апелянта на можливість майбутнього відчуження спірного майна, жодним чином не обґрунтовано належними доказами та доводами, тому апеляційним судом не приймається до уваги.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: