Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2021 Справа №607/2492/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Комінярської О.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Недокус В.І., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 червня 2006 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який рішенням суду від 13 вересня 2019 року розірвано. У них є спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року по справі №607/19604/19 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, аліментів у вказаному присудженому розмірі, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дітей на сьогодні недостатньо, оскільки збільшився рівень цін та прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, тому враховуючи рівність прав та обов`язків батьків по утриманню просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року (справа №607/19604/19) в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно на аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позовні вимоги у частині стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей мотивовано тим, що ОСОБА_3 навчається Тернопільському кооперативному торгівельно-економічному коледжі на навчання якого позивачем сплачено 13 359 грн. Крім того, ОСОБА_4 проходить навчання у школі інформаційних технологій та з моменту початку навчання (01 вересня 2019 року) і по теперішній час в рахунок освітніх послуг сплачено 7 200 грн. Враховуючи викладене просить стягнути з відповідача 20 559 грн. додаткових витрат на дітей.

Ухвалою судді від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

02 квітня 2021 року стороною позивача надано суду заяву про збільшення позовних вимог згідно якої позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 27 334 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що розмір його доходу є недостатнім для сплати аліментів у заявленому розмірі.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22 червня 2006 року уклали шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2019 року у справі №607/16871/19 розірвано.

У сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 17 березня 2009 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 20 січня 2009 року).

На підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року у справі №607/19604/19 здійснюється стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 4 кварталу 2019 року по 3 квартал 2020 року станом на 31 грудня 2020 року ОСОБА_1 отримувала наступні доходи: за 4 квартал 2019 року - 13 700 грн., за 1 квартал 2020 року 8 760,85 грн., за 2 квартал 2020 року 5 203 грн., за 3 квартал 2020 року - 3 561,73 грн.

ОСОБА_2 працевлаштований на підприємстві «Фортуна», Республіка Польща, на умова трудового договору термін дії якого з 10 лютого 2021 року по 02 грудня 2021 року, заробітна плата без врахування податку за лютий 2021 року становить 1 189,50 злотих.

Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму у 2021 році. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років із 1 січня 2021 року становить - 2 395 грн.; із 1 липня 2021 року 2 510 грн.; із 1 грудня 2021 року 2 618 грн.

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2021 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав спосіб стягнення аліментів підлягає зміні. При цьому аліменти слід визначити у частці визначеній позивачем.

Розмір та спосіб стягнення аліментів визначений позивачем у розмірі 1/3 частки від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обов`язку за законом повинен сплачувати синам та який не призведе до порушення його прав та інтересів.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем молодший спеціаліст зі спеціальності 241 Готельно-ресторанна справа в Тернопільському кооперативному торговельно-економічному коледжі з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року, вартість освітньої послуги становить: 2018-2019 навчальні роки 10 900 грн., 2019-2020 навчальні роки 12 100 грн., 2020-2021 навчальні роки 13 550 грн.

Позивач ОСОБА_1 здійснила наступні проплати за навчання ОСОБА_3 : згідно з квитанцією №1-5 від 03 січня 2020 року в сумі 6 534 грн., згідно з квитанцією №35-5 від 09 липня 2020 року в сумі 4 900 грн., згідно з квитанцією №7-5 від 15 липня 2020 року в сумі 1 875 грн., згідно з квитанцією №0.0..1 від 12 січня 2021 року в сумі 6 825 грн.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_6 від 01 грудня 2020 року ОСОБА_4 (2009 року народження) проходить навчання у школі інформаційних технологій « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з 01 вересня 2019 року по даний час. За час проходження навчання матір`ю учня було здійснено оплату у розмірі 7 200 грн.

Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищенаведеного та враховуючи рівність обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, матеріальне становище платника аліментів, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, зокрема відповідачем не надано суду жодних доказів щодо того, що за своїм станом здоров`я він не може утримувати своїх неповнолітніх дітей, а також доказів перебування у нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, з урахуванням інтересів та потреб дітей суд дійшов висновку про те, що з відповідача слід стягувати на користь позивача ОСОБА_1 13 667 грн. понесених додаткових витрат на дітей.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 131 137, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2019 року (справа №607/19604/19) в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексації, щомісячно на аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням суду законної сили та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 13667 (Тринадцять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень понесених додаткових витратна утримання дітей.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Сторонам справи направити копію рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич