Справа № 487/1106/21
Провадження № 2-о/487/57/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі Оцабера М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що з 15 листопада 2001 року заявниця та ОСОБА_2 , проживали в зареєстрованому шлюбі однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній часто підіймав на заявника руку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та на адресу дочки ОСОБА_3 , завдавав заявниці тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку та приниження заявниці як особистості, жінки на очах її дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та малоліьнього внука ОСОБА_6 стали підставою розриву відносин, втім ОСОБА_2 все рівно не залишає заявницю та всіх членів сім`ї у спокої: весь час переслідує заявницю, дочку, загрожує фізичною розправою, що є, на її погляд реальним, так як він зловживає алкоголем і тому стані він просто звіріє, в нього є вогнепальна зброя, якою він неодноразово погрожував. Внаслідок тяжкої моральної обстановки, постійного страху, внук заявниці почав заїкатися, вони були вимушені звернутися до психолога за спеціалізованою допомогою.

Кривдник постійно пише заявниці смс-повідомлення, дочці, в яких містяться погрози, образи. Нещодавно він силоміць вигнав заявницю з будинку АДРЕСА_2 , де вони проживали під часу шлюбу і з сином ОСОБА_7 . Заявниця почала проживати із дочкою ОСОБА_8 та малолітнім внуком ОСОБА_9 в сусідньому будинку - АДРЕСА_2 . Однак терор, постійні погрози з боку колишнього чоловіка не припинилися. Ним пошкодженні вхідні двері до будинку АДРЕСА_2 , на що її дочка ОСОБА_8 викликала поліцію, яка зафіксувала даний факт, зруйнував стіну, яка з`єднувала сусідні будинки. Вони проживають в постійному страху за своє життя і безпеку і днем, а особливо в нічний час.

Вище викладене підтверджується нашими неодноразовами зверненнями в поліцію, психолога, телефонним листуванням.

Провадження у справі відкрито 18 лютого 2021 року та призначено заяву до розгляду.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена у спосіб, передбачений ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви.

Судом встановлено, що з 15 листопада 2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , проживали в зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, заявник, заінтересована особа є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорюванні.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Заявниця стверджує, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 останній часто підіймав на заявника руку, висловлювався нецензурною лайкою на її адресу та на адресу дочки ОСОБА_3 , завдавав заявниці тілесних ушкоджень, внаслідок чого вона декілька разів викликала поліцію, що фіксувала вказані обставини. Постійні побиття з боку та приниження заявниці як особистості, жінки на очах її дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та малоліьнього внука ОСОБА_6 стали підставою розриву відносин, втім ОСОБА_2 все рівно не залишає заявницю та всіх членів сім`ї у спокої: весь час переслідує заявницю, дочку, загрожує фізичною розправою, що є, на її погляд реальним, так як він зловживає алкоголем і тому стані він просто звіріє, в нього є вогнепальна зброя, якою він неодноразово погрожував. Внаслідок тяжкої моральної обстановки, постійного страху, внук заявниці почав заїкатися, вони були вимушені звернутися до психолога за спеціалізованою допомогою.

Кривдник постійно пише заявниці смс-повідомлення, дочці, в яких містяться погрози, образи. Нещодавно він силоміць вигнав заявницю з будинку АДРЕСА_2 , де вони проживали під часу шлюбу і з сином ОСОБА_7 . Заявниця почала проживати із дочкою ОСОБА_8 та малолітнім внуком ОСОБА_9 в сусідньому будинку - АДРЕСА_2 . Однак терор, постійні погрози з боку колишнього чоловіка не припинилися.

Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 16 Закону передбачено ведення Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі. Єдиний державний реєстр випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі - це автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для збирання, реєстрації, накопичення, зберігання, адаптування, зміни, поновлення, використання, поширення (розповсюдження, реалізації, передачі), знеособлення і знищення визначених цим Законом даних про випадки домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

До Реєстру вносяться відомості (окремо за кожним випадком насильства). Формування Реєстру здійснюється окремо за кожним випадком домашнього насильства, насильства за ознакою статі шляхом внесення до нього відповідної інформації. Персональні дані про особу, яка повідомила про вчинення насильства, зберігаються у Реєстрі протягом одного року з дня надходження відповідної інформації про вчинення насильства. Персональні дані про постраждалу особу зберігаються у Реєстрі протягом трьох років з дня вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі.

Згідно розділу IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

За змістом ч.2, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема відповідно до п. 2 - це усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

Аналізуючи викладене та надані заявником докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявник не надала належних і допустимих доказів, які б підтвердили наявність підстав для застосування обмежувального припису.

Відповідно до ст.350-8 ЦПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

В силу ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2021 .

Суддя Д.Г. Нікітін