Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі: судді Бедьо В.І.,

при секретарі Пазяк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивачка звернулась у суд із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Зазначала, що за життя її мами ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_2 , який є рідним сином померлої, не піклувався та не доглядав за нею, яка з 2012 року хворіла на тяжку хворобу, жодної матеріальної допомоги не надавав. За останні 10 років відповідач ОСОБА_2 жодного разу не навідав свою маму. Вона піклувалася про маму, готувала, водила на прогулянки, вела домашнє господарство, допомагала грошима на лікування.

Просила усунути відповідача від права на спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 .

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, однак від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання не зявлявся, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи за місцем його реєстрації. Відзиву (пояснень) від останнього до суду не надходило.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець не залишила заповіту та за законом спадкоємцями є донька позивачка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_3 , були прописані та проживали донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 .

Позивачка зазначила, що відповідач, як син за життя ОСОБА_3 за нею не доглядав, жодної матеріальної допомоги не надавав та за останні 10 років її не провідував, а тому просила усунути відповідача від права на спадкування після смерті його матері ОСОБА_3 .

Так, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, слід зясувати і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

В свою чергу, позивачкою не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є його процесуальним обов`язком, щодо ухилення відповідача від надання матері допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме від відповідача. Крім того, належними доказами не підтверджено, що спадкодавець мав потребу у постійному, довічному сторонньому догляді, у тому числі з боку сина.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України)

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позов про усунення від спадкування є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Керуючись ч. 5 ст. 1224 ЦК України ст.ст. 12, 13, 80, 81, 263 - 265 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Бедьо В.І.