КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 331/4780/19
провадження № 22-ц/824/7895/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» - адвоката Воловик Світлани Сергіївни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року у складі судді Колдіної О. О.,

встановив:

25.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (далі - ТОВ «Нова Пошта») на свою користь вартість втраченого вантажу в сумі 36 200 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він , користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», відправив вантаж, а саме: ноутбук Apple MacBook вартістю 36 200 грн згідно експрес-накладної № 6898 до м. Нікополь 02 вересня 2019 року. Після того, як отримувач вантажу відмовився від нього, він замовив повернення вантажу відповідно до експрес-накладної № 3689 від 04.09.2019.

Після надходження від ТОВ «Нова Пошта» засобами Інтернет зв`язку повідомлення про повернення вантажу, він з`явився до Запорізької філії ТОВ "Нова Пошта" № 5, де йому повідомили, що він вже отримав вантаж по довідці постійного проживання після повідомлення номеру зворотньої експрес-накладної.

Зазначав, що п. 14.9.1. Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» встановлено, що якщо відправлення прибуло до відділення й оголошена вартість відправлення 15 000 грн і більше, то для одержувача в тексті СМС-повідомлення про прибуття відправлення не вказується номер експрес-накладної.

Всупереч цього, на його телефон надійшло таке СМС-повідомлення з номером експрес - накладної, що призвело до можливості крадіжки вантажу невстановленою особою.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 36 200 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Нова Пошта» - адвокат Воловик С. С. просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої доводи мотивує тим, що відправником у експрес-накладній не було зазначено інформації про виробника чи модель товару, його кількість і т.д., яка б дала змогу безумовно ідентифікувати товар. По серійному номеру ідентифікувати товар неможливо. При цьому саме відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в екпрес-накладній.

04.09.2019 вантаж було доставлено за призначенням до відділення №5 м.Запоріжжя, де близько 15:36 год. одержувач ОСОБА_1 для отримання відправлення повідомив номер експрес-накладної та пред`явив документ на посвідчення особи. Працівник відділення, зважаючи на належні дії одержувача, згідно Умов надання послуг ТОВ "Нова Пошта", видав вантаж у повному обсязі.

Жодного правового механізму додаткової перевірки особи чи додаткових вимог її встановлення, чинне законодавство України на даний час не передбачає, тобто для посвідчення особи достатньо надати для огляду документ, передбачений ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

В оскаржуваному рішенні судом не було встановлено факту втрати відправлення з вини відповідача, а тому відповідальність відповідача на підставі п. 7.2.2. Публічного договору не настає.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження передання для перевезення вантажу реальною фактичною вартістю 36 200 грн, зважаючи на опис вантажу «ноутбук».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зазначив, що твердження відповідача про те, що ним відправлення не оглядалось, а опис, оголошена вартість вантажу позивачем була зазначена самостійно, без участі працівників відповідача, не відповідає дійсним обставинам справи. Судом першої інстанції було встановлено, що вантаж оглядався представником відповідача, сканувався штрих код ноутбука та зчитувався ІМЕІ.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає з огляду на таке.

Судом встановлено, що 02.09.2019 по експрес-накладній №6898 ОСОБА_1 здійснив відправлення вантажу з м. Запоріжжя до м. Нікополя для ОСОБА_2 Відправник вантажу передав представнику ТОВ "Нова Пошта" вантаж кількістю 1 місце, заявленою вагою 10 кг, оголошеною вартістю 36 200 грн, з описом відправлення «ноутбук».

В зв`язку з відмовою отримувача одержати відправлення, його було повернуто відправнику за зворотною експрес-накладною № 3689, оформленою 04.09.2019. Одержувачем за цією експрес-накладною було визначено ОСОБА_1

06.09.2019 вантаж по вказаній експрес-накладній було видано іншій особі після пред`явлення посвідки на постійне проживання, у зв`язку з чим позивач 06.09.2019 звернувся до відповідача з відповідною претензією.

Згідно відповіді начальника відділу компенсацій ТОВ "Нова Пошта" від 01.10.2019 №15, 06 вересня 2019 року отримувач звернувся на відділення експедитора та надав представнику ТОВ "Нова Пошта" номер експрес-накладної та посвідку на постійне проживання, після чого була здійснена видача вказаного вантажу (а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено відсутність своєї вини у втраті відправлення, зважаючи на порушення останнім п.14.9.1 Умов надання послуг ТОВ "Нова Пошта".

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма закону передбачає принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику.

Умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором.

Відповідно до п. 4.3.2 Публічного договору на замовника покладено обов`язок відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній.

Відповідно до п. 7.2.2 договору у разі повної втрати або повного пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до п. 7.2.9 договору відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу.

Згідно з ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про правомірність дій відповідача щодо видачі вантажу особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ, який посвідчує особу, не відповідає сукупності зібраних по справі доказів.

Як вбачається з експрес-накладної №8812, по якій було повернуто відправлення, остання не містить інформації про документ, на підставі якого було видано відправлення. Остання також не містить підпису одержувача (а.с.6).

Крім цього, відповідно до п. 14.9.1 Умов надання послуг, якщо відправлення прибуло у відділення й оголошена вартість відправлення 15 000 грн і більше, то для одержувача в тексті СМС-повідомлення про прибуття відправлення не вказується номер експрес-накладної.

Як вбачається зі змісту СМС-повідомлення, надісланого позивачу, в ньому містився номер експрес-накладної, що свідчить про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору.

За таких підстав та з огляду на положення 7.2.9 договору, видача відправлення за такою експрес-накладною не може свідчити про припинення відповідальності відповідача за збереження відправлення.

На підтвердження своїх заперечень проти доводів позивача відповідачем не було надано електронних доказів у вигляді записів з камер відео спостереження, або інших доказів, які б підтверджували факт отримання вантажу позивачем.

Відповідачем також не надано суду доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало.

Доводи відповідача щодо недоведеності розміру фактичної вартості втраченого майна є необґрунтованими.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято на перевезення відправлення відповідно до експрес-накладної №6898, яка містила інформацію про оголошену вартість вантажу та опис відправлення - ноутбук.

Замовлена позивачем послуга доставка з післяоплатою : «Грошовий переказ 36 200 грн» підтверджує реальність оголошеної вартості.

Жодних заперечень на вказані доводи позивача відповідач суду не надав.

Відповідно до п.6.1, 6.2 Умов надання послуг, оголошена вартість - вартість відправлення, заявлена відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Якщо оголошена вартість відправлення перевищує 50 000 грн, то представник ТОВ «Нова Пошта» має право попросити у відправника документи (товарний чек, видаткову накладну тощо) , які підтверджують вартість відправлення.

Жодних доказів того, що відповідач не погодився з оцінкою оголошеної вартості відправлення, матеріали справи не містять.

Встановивши фактичні обставини, суди першої інстанції правильно визначив правову природу цивільних відносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Таким чином. доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дає підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява №63566/00).

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» - адвоката Воловик Світлани Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.

Поновити дію рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: Т. А. Семенюк

І. М. Рейнарт