Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" червня 2021 р. Справа № 608/634/21
Номер провадження2/608/336/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л.С.
позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Волинця С. А.
відповідачки ОСОБА_2 та її представника адвоката Камінського М. В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів,-
У березні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів.
В позовній заяві позивач вказав, що є платником аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 року до моменту досягнення дитиною повноліття. З часу прийняття вказаного рішення у нього змінились матеріальні умови, тому сплата аліментів у визначеному розмірі є обтяжливою. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів розмір середньої заробітної плати працівника для нашої місцевості для визначення заборгованості за аліментами становить 10 013,00 грн., а сума аліментів, яка підлягає стягненню з нього кожного місяця становить 2 503,25 грн. ОСОБА_1 створив нову сім`ю, на спільному утриманні із дружиною знаходиться малолітня дочка ОСОБА_3 , яка є інвалідом. Також на сьогоднішній день він не може працевлаштуватись, заробітку немає, внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 50 078,69 гривень, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Таким чином, ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
В квітні 2021 року відповідачка ОСОБА_2 подала відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів, так як обставини, викладені позивачем у позовній заяві є несуттєвими. Посилання позивача на те, що йому важко працевлаштуватись і він не перебуває на обліку як безробітний, є безпідставним, тому що він може в будь-який час стати на облік і отримувати допомогу по безробіттю. Також відповідачці відомо, що він працює у фізичних осіб підприємців неофіційно, а тому має відповідний дохід. Піклування про дитину дружини це позитивна обставина, проте дружина отримує на свою дитину відповідні кошти від Чортківського управління соціального захисту. Щодо своєї власної дитини позивач є злісним неплатником аліментів, за що притягувався до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 також зазначає, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, доглядає діда-інваліда.
В червні 2021 року представник позивача ОСОБА_5 подав відповідь на відзив, в якій звертає увагу, що позивач не має матеріальних статків, які б свідчили про можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 позову не визнають, просять відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.
Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Судом встановлено, що рішенням Чортківського районного суду від 24 лютого 2017 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.02.2017 року до моменту досягнення дитиною повноліття.
16 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 , яка має на утриманні доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно медичного висновку № 1/70 про дитину-інваліда віком до 18 років від 12.10.2018 року дитина ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом і її мати ОСОБА_8 має право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів віком до 18 років.
Згідно з довідкою Чортківської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості № 29-03/141 від 25.01.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у Чортківській районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості станом на 25.01.2021 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 05.02.2021 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 станом на 1 лютого 2021 року становить 51 156,44 гривень.
У відповідності з постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини і на нього накладено адміністративне стягнення у виді 12 годин суспільно корисних робіт.
У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки його теперішня дружина має на утриманні дочку ОСОБА_3 , яка є дитиною-інвалідом.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, оцінюючи належність та допустимість доказів, суд вважає, що розмір аліментів, визначений рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2017 року, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_1 має на спільному утриманні дитину дружини від першого шлюбу, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 - дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та суперечитиме її інтересам.
Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану (перебування на утриманні дитини дружини від першого шлюбу), не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.
Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).
Процесуальні витрати слід покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.
Керуючись ст.ст. 180, 182-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Відмовити за безпідставністю в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягнення аліментів.
Процесуальні витрати покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дата складення повного судового рішення -- 29 червня 2021 року.
Суддя: В. І. Парфенюк