Справа № 545/1937/21
Провадження № 6/545/75/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2021 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали заяви Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про заміну сторони виконавчого провадження (боржника),

В С Т А Н О В И В :

Начальник Полтавського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Усатий С. звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (боржника). На підставі ст. 442 ЦПК України просив замінити боржника Щербанівську сільську раду Полтавського району Полтавської області () по зведеному виконавчому провадженню №65530220 ( в якому включено ВП № 65529375, №65529888, № 65529064, №65529822, № 65830023, № 65829995) з примусового виконання постанов, виданих Полтавським районним ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на правонаступника виконавчий комітет Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області ( ).

Вивчивши матеріали заяви прихожу до висновку про повернення заяви без розгляду з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Положеннями п.5 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, законодавцем закріплено право заінтересованих осіб, а також виконавця за заявою сторони на звернення до суду із заявою про заміну сторони. Разом з тим, передбачивши можливість звернення до суду із вказаною заявою, Закон України "Про виконавче провадження" не у повній мірі регламентував процедуру реалізації такого права, зокрема, в частині визначення суду, до якого така заява подається у випадку ініціювання зміни сторони виконавчого провадження з виконання постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 11.04.2013 року у справі "Вєренцов проти України" зазначив, що саме законодавство має бути сформульованим з достатньою чіткістю. Передбачення у національному законодавстві чітких визначень є істотною умовою для того, щоб закон залишався нескладним для розуміння та застосування.

У рішенні від 09.01.2013 року у справі "Олександр Волков проти України" Європейський суд з прав людини підкреслив, що вимоги до "якості" закону визначають принцип законності, який частково співпадає з принципом верховенства права, одним з визначальних проявів якого є принципи "доброго врядування" і "належної адміністрації".

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, положення ч. 2 ст. 74 даного Закону передбачають, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, у порядку цивільного судочинства вирішують питання, пов`язані з виконанням саме рішень судів відповідної юрисдикції. Натомість, питання, пов`язані з виконанням як рішень адміністративних судів, так і рішень інших органів (посадових осіб), підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Правова природа правовідносин, пов`язаних із розглядом даної заяви, у розрізі їх правової регламентації Законом України "Про виконавче провадження" свідчить, що саме до компетенції адміністративного суду належить вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчому провадженні, відкритому з метою виконання постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Передача такої заяви на розгляд іншого суду приведе до порушення положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 року, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, суд приходить до висновку, що розгляд заяви не віднесений до компетенції Полтавського районного суду Полтавської області.

Керуючись ст. ст. 442, 446 ЦПК України,Законом України "Про виконавче провадження", -

У Х В А Л ИВ :

Заяву Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) про заміну сторони виконавчого провадження (боржника) - повернути заявнику для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк