РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

24 червня 2021 року Справа № 414/1019/21 Провадження № 2/414/321/2021

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Горбаньової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна позовну заяву позивача ОСОБА_1 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Кремінської міської ради Луганської області (місцезнаходження: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Кремінна, пр. Дружби, 13, ) про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до Кремінської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Свою позовну заяву мотивує тим, що 25.12.1981 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26.09.2000 року, під час шлюбу, ОСОБА_2 згідно договору дарування отримав у дар житловий будинок, з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці, розміром 0,0616 га. Після отримання в дар вищезазначеного будинку та земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСОБА_2 ці об`єкти нерухомості в КП «Кремінське РБТІ» за собою не зареєстрував. Згідно акту на право власності на земельну ділянку та витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку власником зазначена ОСОБА_3 . Відповідно до витягу земельна ділянка має кадастровий номер :02:124:0004. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. 21.05.2020 року заявник звернулась с заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 на нерухоме майно, яке складається з земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер: :02:124:0004, площею 0,0616 га, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що позивачем надано копії витята з ДЗК про земельну ділянку, де власником вказана ОСОБА_3 , та фотокопія договору дарування вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Видати дублікат договору дарування Кремінська державна нотаріальна контора не має можливості, так як справи Кремінської державної нотаріальної контори по 2000 рік включно були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, справи якого залишились у м. Луганську, який на цей час є тимчасово окупованої територією України. З огляду на викладене позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,0616 га, кадастровий номер: :02:124:0004, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Позивач та її представник а судове засідання не з?явилися, представник позивача просив справу розглянути без участі позивача та представника.

Представник відповідача Кремінської міської ради Луганської області в судове засідання не з`явився. У своїй письмовій заяві до суду відповідач зазначив, що не має заперечень з приводу позовних вимог та просить справу розглядати за відсутності представника Кремінської міської ради Луганської області.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.12.1981 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Нерюнгри Якутської АРСР, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 25.12.1981 року (а.с. 6).

Відповідно до договору дарування від 26.09.2000 року, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці, розміром 0,0616 га (а.с. 7).

Зі змісту листа КП «Кремінське районне бюро технічної інвентаризації» від 31 жовтня 2017 року №329, встановлено, що житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами і будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований в КП «Кремінське-РБТІ» в реєстрових книгах зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 8).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ №021057, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 0,616 га за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровим номером :02:124:0004, право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_3 , площею 0,0616 гектарів (а.с. 10-13).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане 20 жовтня 2017 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Кремінна Луганської області (а.с. 14).

Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори Коваленко Г.П. №170/02-31 від 21.05.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіка ОСОБА_2 на майно, яке складається з житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 15,16).

Згідно експертного висновку з експертної оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , вартість зазначеної земельної ділянки складає 12320,00 грн. (а.с. 17-20).

Суд, встановивши наявність приватно-правового спору, який виник із спадкових правовідносин, при вирішенні останнього вбачає за необхідне застосування наступних норм права.

Вирішуючи спори, що випливають з правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України та питання про набуття права власності на майно, відповідно до положень ст. 5 ЦК України необхідно виходити з положень законодавства, яке діяло на час виникнення правовідносин, повинні встановити час та підстави виникнення права власності, з`ясувати, чи належить майно до нерухомих речей та чи підлягає воно реєстрації відповідно до законодавства, яке діяло на той час та на момент виникнення спору.

Статтею 128 ЦК УРСР визначалося, що право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов`язання доставки. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.

Норми ст. 1217 ЦК України вказують на те, що одним із видів спадкування є спадкування за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

27 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №804/886/18, адміністративне провадження №К/9901/26098/19 (ЄДРСРУ № 87268430) роз`яснив питання щодо нерозривності нерухомості з земельною ділянкою на якій вона розташована.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

За підпунктами 14.1.72 і 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпунктів 269.1.1 і 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (пункт 287.6 статті 287 ПК).

У частинах першій та другій статті 120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Статтями 125 і 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналогічним чином перехід права власності на земельну ділянку до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, унормовують положення статті 377 Цивільного кодексу України.

За частиною третьою статті 7 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року №161-XIV до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Зазначені норми права дають можливість визначити, хто саме є платником земельного податку, що є об`єктом оподаткування, з якого моменту виникає (набувається, переходить) обов`язок сплати цього податку, подію (явище), з якою припиняється його сплата, умови та підстави сплати цього платежу у разі вчинення правочинів із земельною ділянкою чи будівлею (її частиною), які на ній розташовані.

У розумінні положень підпунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14, підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1, пункту 269.2 статті 269, підпунктів 270.1.1, 270.1.2 пункту 270.1 статті 270, пункту 287.7 статті 287 ПК України платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.

За приписами пункту 286.5. статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Відповідно до п. «е» ст.141 Земельного кодексу України підставами для припинення права користування земельної ділянки є набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 23 грудня 2015 року у справі № 6-244цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте, внаслідок відсутності державної реєстрації на нерухомість та відсутності оригіналу договору дарування нерухомості, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 та земельну ділянку з кадастровим номером :02:124:0004 за адресою: АДРЕСА_2 . Таким чином, право ОСОБА_1 на спадщину за законом порушено, відновити його іншим чином, аніж через звернення до суду з зазначеним позовом, позивач не може, а тому є всі підстави для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до Кремінської міської ради Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, площею 0,0616 га, кадастровий номер :02:124:0004, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Кремінський районний суд Луганської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя І.О. Тесленко