Справа №478/508/21 пров. №2/478/167/2021
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Фалій В.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

В с т а н о в и в:

22.04.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Об`єднаної територіальної громади в особі Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька - ОСОБА_3 відкрилась спадщина в тому числі на майно, яке складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8475 га, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області. З метою отримання у власність відповідного спадкового майна, що належало на момент смерті батька, він звернувся з відповідною заявою до Казанківської державної нотаріальної контори.

Так, 04 червня 2009 року державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Корж М.В. йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом,зареєстроване в реєстрі за №847, на спадкове майно, яке складається: з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території КСП ім. Леніна, смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, розміром 7,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та грошових внесків з процентами та компенсаціями, які знаходяться в філії Казанківське відділення №3307 ВАТ «Державний ощадний банк України».

Однак, нотаріусом при видачі йому зазначеного вище свідоцтва не в повному обсязі було виявлено спадкове майно, не зроблено запиту до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, площею 7,2 в умовних кадастрових гектарах, яка належала його померлому батьку на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №003548 на яку видано свідоцтво вже була сформована та відповідно за спадкодавцем ОСОБА_3 було зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8475 га, кадастровий номер :07:000:0019, серії ЯГ №616000 від 14.11.2007 року.

В листопаді 2020 року він через свого представника звернувся до Казанківської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини за заповітом, але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно - Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Посилаючись на право на спадщину як спадкоємця за заповітом після смерті батька та на відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно, що є перешкодою у видачі нотаріусом йому свідоцтво про право на спадщину, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 6,8475 га, розташованої в межах території Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області, кадастровий номер: :07:000:0019, після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17.05.2021 року замінено первісного відповідача Об`єднану територіальну громаду в особі Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області належним відповідачем Казанківською селищною радою Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач Казанківська селищна рада Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, але надала суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області №216-р від 30 травня 1996 року член КСП ім. Леніна ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай) розміром 7,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №003548 (копія) (а.с.41спадкова справа №195/2007).

Спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 19 вересня 2001 року складений заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. 19 вересня 2001 року та зареєстрований в реєстрі за №1161 (копія) (а.с.40 спадкова справа №195/2007).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 06.04.2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06 квітня 2007 року, серії НОМЕР_1 (копія) (а.с.34 спадкова справа №195/2007).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

З копії спадкової справи за №195/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведеної Казанківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області вбачається, що спадщину після смерті прийняв син - ОСОБА_2 , подавши відповідну заяву 23.08.2007 року, у відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, який є спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцями, передбаченими ст.1241 ЦК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подано заяви про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після померлого чоловіка та батька ОСОБА_3 (а.с.29-50).

Спадкоємець ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі статті 1296 ЦК України, звернувся до Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території КСП ім. Леніна, смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області; грошових внесків з процентами та компенсаціями, які знаходяться в Філії - Казанківське відділення №3307 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 (а.с.33 спадкова справа №195/2007).

04 червня 2009 року ОСОБА_2 , державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Корж М.В., на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. 19 вересня 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за №1161, було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №847, на спадкове майно, яке складається з: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває на території КСП ім. Леніна, смт. Казанка Казанківського району Миколаївської області, розміром 7,2 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії МК №003548, виданого Казанківською районною державною адміністрацією Миколаївської області 06 червня 1996 року на підставі рішення Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області за №216-р від 30 травня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 07 червня 1996 року за №148; грошових внесків з процентами та компенсаціями, які знаходяться в філії Казанківське відділення №3307 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках: № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та належать спадкодавцю ОСОБА_3 (а.с.43 спадкова справа №195/2007).

Відповідно до інформації Казанківської районної державної адміністрації від 03 вересня 2018 року №52 позивачу ОСОБА_3 повідомлено про те, що в книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку по Казанківській селищній раді зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку на громадянина ОСОБА_3 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,85 га, кадастровий номер :07:000:0019 серії ЯГ №61600 від 14.11.2007 року (а.с.11).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-020 від 17 липня 2020 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0019, площею 6,8475 га зареєстроване за ОСОБА_3 , на підставі Державного ату від 14.11.2007 року серії ЯГ №616000, виданого на підставі розпорядження Казанківської районної державної адміністрації від 05 жовтня 2007 року №574-р (а.с.12-14).

При зверненні до Казанківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,8475 га, яка розташована в межах території Казанківської селищної ради, ОСОБА_2 (позивачу) було відмовлено, про що державним нотаріусом Казанківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Нікурадзе Т. винесено відповідну постанову від 26 травня 2021 року. Дана постанова мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно - Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 64).

Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України).

За приписами частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтями 17, 81 та 118 ЗК України від 25 жовтня 2001 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передача земельних ділянок у приватну власність провадиться, зокрема, районними державними адміністраціями. Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідної районної державної адміністрації за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади у місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок проводиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим кодексом.

Відповідно до статті 125 ЗК України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, який посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя не розпочав процедуру приватизації земельної ділянки і вся процедура передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3 відбулась після його смерті, то вважати ОСОБА_3 таким, що набув право власності на земельну ділянку неможливо. А оскільки до складу спадщини входять тільки ті права, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, то підстави вважати ОСОБА_2 таким, що набув право на спадкування вказаної земельної ділянки, відсутні.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_3 не набув у власність у встановленому законом порядку спірну земельну ділянку, вона не ввійшла до складу спадщини, яка залишилися після смерті спадкодавця, оскільки рішення уповноваженого органу і сам державний акт були видані після його смерті, тому суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на його рахунок.

Керуючись ст. ст.12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Казанківської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 01.07.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко