Справа № 545/838/20
Провадження № 2/545/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарях судового засідання Плескач І.Ю., Лабовкіної Г.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Божко Т.Б.,

за участі перекладача Ахмедова Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу в режимі відеоконференції за позовом Органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Полтавська районна державна адміністрація Полтавської області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є батьками малолітньої дитини. Мати дитини, ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_4 не виконують батьківські обов`язки з утримання, розвитку та виховання дитини. Відповідачі вчиняли насильницькі дії, пов`язаної з сексуальною експлуатацією малолітньої доньки, небезпечні для життя та здоров`я останньої і на теперішній час є обвинуваченими у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України. Починаючи з 2018 року дитина проживає з опікуном ОСОБА_5 в с.Ковалівка Полтавського району Полтавської області. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації та комісії з питань захисту прав дітей при районній державній адміністрації від 28.02.2020 року вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та її батько ОСОБА_4 відносно їх доньки ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2020 року було відкрито провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала із викладених в ньому підстав, додатково пояснивши, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2020 року відповідачів визнано винуватими та засуджено до реального покарання у виді позбавленні волі на тривалий строк за злочини щодо малолітньої особи.

Відповідач ОСОБА_3 яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з місць позбавлення волі, позов визнала.

Від відповідача ОСОБА_4 в матеріалах справи є заява в якій прохав справу розглядати без його участі (а.с.45).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с.40).

Третя особа ОСОБА_5 направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглядати без її участі (а.с.113).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 761 (а.с.17).

Мати дитини відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Агдам, Азербайджанської Республіки, громадянка Азербайджанської Республіки, незаконно перебуває на території України та не має постійного місця (паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Міністерством внутрішніх справ від 13.02.2014 року) (а.с.8).

Батько дитини відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Гіясли Агдамського району, Азербайджанської Республіки, громадянин України (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Новосанжарським РС УДМС України в Полтавській області від 29.06.2016 року) (а.с.6).

Відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було відкрито кримінальне провадження, яке 01.06.2018 року зареєстровано в єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000319 за ознаками ч. 5 ст. 301 КК України та ухвалами слідчого судді Полтавського районного суду м.Полтави відносно вказаних осіб застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою (а.с.9-15).

В подальшому вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2020 року у справі № 552/656/19 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ч. 5 ст. 301 КК України та засуджено кожного до покарання у вигляді дванадцяти років шести місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду вказаний вирок залишено без змін та він набрав законної сили (а.с.97-225).

Рішенням виконавчого комітету Покровської районної ради в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18.09.2018 року № 404 ОСОБА_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку із перебуванням батьків в місцях позбавлення волі та набуття дитиною статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми та улаштовано до державного закладу на повне державне забезпечення, а в подальшому до сімейних форм виховання (а.с.20).

Розпорядженням голови Полтавської райдержадміністрації Полтавської області від 30.11.2018 року № 424 «Про встановлення опіки над дитиною, позбавленою батьківського піклування» над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитиною, позбавленою батьківського піклування, встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.21).

ОСОБА_2 , громадянки України, 01.02.2019 року видано довідку про встановлення їй статусу особи, яка постраждала від торгівлі людьми (рішення Мінсоцполітики від 30.01.2019 року №2012/0/2-19/38) (а.с.18).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області від 28.02.2020 року № 538/01-32 комісією з питань захисту прав дітей при райдержадміністрації від 28.02.2020 року №08-02/2020 вирішено за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно їх доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

У статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав та обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Саме батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України і на кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно вимог ст.ст. 150, 155 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до закону обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідачі ухиляються від виконання обов`язків по вихованню та утриманню їхньої неповнолітньої дитини, не піклуються про її фізичний і духовний розвиток, власною поведінкою не є прикладом морального виховання, жорстоко відносилися до дитини, відбувають покарання за вчинення умисного злочину відносно останньої, що в повній мірі підтверджується зазначеним вище письмовим висновком та іншими наданими представником позивача беззаперечними, переконливими та об`єктивними письмовими доказами, у зв`язку з чим позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дитини є доцільним і буде слугувати захистом здоров`я, моралі малолітньої дитини, відповідати якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідачі аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки судом вирішено питання про позбавлення батьківських прав щодо матері та батька дитини, які фактично позбавлені батьківського піклування та враховуючи що на даний час малолітня дитина перебуває під опікою ОСОБА_5 , то суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини.

Одночасно, вирішуючи питання про розмір аліментів на утримання, малолітньої ОСОБА_2 , суд виходить з того, що хоча відповідачі ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 відбувають покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2020 року є працездатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про те, що вбачаються підстави для стягнення з кожного з відповідачів аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 03.04.2020 року до досягнення дитиною повноліття, яка на даний час перебуває під опікою ОСОБА_5 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини

Керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації в інтересах дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, яка на даний час перебуває під опікою ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 03 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, яка на даний час перебуває під опікою ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять ) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять ) грн. 00 коп. в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Полтавський районний суд Полтавської області з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

- позивач: Орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області: 36011, м. Полтава, вул. Шевченка,5;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка Азербайджанської Республіки, без постійного місця проживання на території України, на даний час відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34), місце знаходження: 51912, Дніпропетровська область, м. Кам?янське, вул. Михайла Грушевського, будинок 214;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Новосанжарським РВ УДМС України в Полтавській області від 29.06.2016 року, без постійного місця проживання, на даний час відбуває покарання в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3), місце знаходження: 50066, Дніпропетровська область, м. Кривій Ріг, вул. Світла, 2;

- третя особа: Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області, місцезнаходження: 36011, м. Полтава, вул. Шевченка,5;

- третя особа: опікун ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий Київським РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області 23.05.2008 року, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя: Л. В. Шелудяков