ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4252/21 Справа № 205/9571/18 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шаулова Марина Олексіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору дарування, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Шаулова Марина Олексіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору дарування, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року шляхом скасування заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч., посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нерухомого майна (торгового павільйону), А-1, а ґанок, а1 ґанок, а2 ґанок, І вимощення; загальна площа 91,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису: 18430733 та № 19049883.

В апеляційній скарзі, Дніпровська міська рада,посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Задовольняючи заяву про скасування забезпечення позову, яке вжито ухвалою суду першої інстанції від 04 лютого 2019 року, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки цивільна справа № 205/9571/18 вже розглянута, а обставини, з врахуванням яких судом було вжито заходи забезпечення позову припинили існувати.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до приписів частин сьомої-десятої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.

Встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, в т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно об`єкту нерухомого майна (торгового павільйону), А-1, а ґанок, а1 ґанок, а2 ґанок, І вимощення; загальна площа 91,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису: 18430733 та № 19049883.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, Дніпровській міській раді у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради, приватний нотаріус ДМНО Шаулова М.О., приватний нотаріус ДМНО Бунякіна О.В., Департамент ДАБІ у Дніпропетровській області, про визнання недійсним договору дарування, скасування записів про державну реєстрацію права власності та повернення земельної ділянки відмовлено.

21 вересня 2020 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року.

Заяву обґрунтував тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, у задоволенні позовних вимог Дніпровській міській раді відмовлено; рішення набрало законної сили. Тому арешт, накладений на належне заявникові майно, порушує його права як законного власника. Просив суд скасувати арешт, накладений на нерухоме майно (торговий павільйон), А-1, а ґанок, а1 ґанок, а2 ґанок, І вимощення; загальна площа 91,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису: 18430733 та № 19049883.

Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами судом не вирішено.

Таким чином, в розумінні положень статті 158 ЦПК України потреба в забезпеченні позову не відпала у зв`язку з продовженням розгляду справи та відсутністю рішення суду по суті спору, а тому обґрунтованих підстав для залишення в силі ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову немає.

Тобто, у даному випадку не змінились обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року,оскільки такі заходи були вжиті судом з метою забезпечення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає за необхідне застосовувати пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 лютого 2019 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: