Провадження № 22-з/812/27/21
Єдиний унікальний номер судової справи: 487/1061/20
У Х В А Л А

19 лютого 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати в цивільних справах Сачишиної Н.В., розглянувши, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 , подану 18 лютого 2021 року про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі суддів ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з Державної казначейської служби України на її користь на відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями Слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що порушують її права, у розмірі: 12 500,00 гривень, сплачених адвокату за надання юридичної допомоги та 10 000,00 гривень моральної шкоди, за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2020 року суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи від 05 лютого 2021 року визначено склад колегії суддів: ОСОБА_4 (головуючий суддя), ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , а ухвалою від 11 лютого 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду на 03 березня 2021 року о 09 - 00 год.

18 лютого 2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Миколаївського апеляційного суду.

Підставою для відводу суддів Миколаївського апеляційного суду в цілому та колегії суддів у складі: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заявник зазначала те, що, на її суб`єктивне переконання, існують обставини, що свідчать про обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів по цій справі.

Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що в Офісі Генерального прокурора знаходиться, зокрема, заява про вчинення кримінального правопорушення суддями апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за ознаками, передбаченими ч.1 ст. 375 і ч.4 ст. 382 КК України при розгляді цивільної справи і ухвалення рішення від 04 жовтня 2017 року у провадженні № 22-ц/784/1680/17; заява про вчинення кримінального правопорушення суддями Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ознаками, передбаченими ч.1 ст.364 КК України, при розгляді цивільної справи № 487/2376/18 та винесення постанови від 16 січня 2019 року у провадженні № 22-ц/812/148/19.

Також, ОСОБА_1 просила врахувати постанову Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 487/1838/19 (провадження № 51-6170км19), якою була скасована ухвала Миколаївського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у провадженні № 11-сс/812/825/19 де зазначено: «Верховний Суд звертає увагу, що вирішальним під час визначення безсторонності судді є з`ясування того, чи об`єктивно виправданими є побоювання учасників справи щодо за ангажованості певного судді. Для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніві одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи».

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18 лютого 2021 року визнано відвід ОСОБА_1 необґрунтованим, а вирішення питання про відвід колегії суддів передано на вирішення судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Після проведення автоматичного розподілу судової справи між суддями на виконання вимог статті 33 ЦПК України питання про відвід вирішується Миколаївським апеляційним судом у складі судді Самчишиної Н.В. без повідомлення учасників справи згідно положень частини 8 статті 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Підстави для відводу судді визначені частиною першою статті 36 ЦПК України.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу також за наявності обставин, визначених ст. 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

При цьому частина четверта статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, № 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Як вбачається зі змісту заяви про відвід підставою для відводу є те, що в Офісі Генерального прокурора України знаходяться заяви про вчинення суддями кримінального правопорушення.

Між тим, доказів на підтвердження зазначеного заявницею та результати розгляду її заяв не надано.

У зазначених в заяві про відвід справах в розгляді яких приймали участь судді ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2., рішення щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 не приймалися, оскільки вона не була учасником цих справ.

Отже, зі змісту заяви про відвід вбачається, що підставами для відводу фактично стала суб`єктивна думка ОСОБА_1 про те, що у справах, в яких вона не приймала участі, оскільки не була учасником справи, суддями ухвалювалися завідомо неправосудні рішення, що свідчить про її незгоду з прийнятими у цих правах рішеннями.

Однак, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

За таких обставин, побоювання заявника не можна вважати об`єктивно обґрунтованими та не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу колегії суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_4, суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Крім того, слід зазначити, що заява ОСОБА_1 про відвід вирішена в частині відводу колегії суддів, в провадженні якої перебуває апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва. Заявлення відводу суддям, в провадженні яких не перебуває справа нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено. Також відповідно до положень части третьої статті 40 ЦПК України не може бути заявлений відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_4, суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина