Справа № 2-277/10 Провадження № 6/304/7/2021
У Х В А Л А

24 червня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

представник ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулася до суду з вказаною заявою, яку мотивує тим, що 04 серпня 2010 року Перечинський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 12/1072К-07 від 13 листопада 2007 року; 28 серпня 2010 року на виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист. В той же час, 14 листопада 2016 року між ПАТ «Універсал Банк» та заявником було укладено Договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 14 листопада 2016 року, відповідно до умов якого та статті 512 ЦК України заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги відносно боржників ПАТ «Універсал Банк», в тому числі і до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. На підставі наведеного просить задовольнити заяву.

Представник заявника у судове засідання не з`явилася, однак у поданій заяві одночасно просила про розгляд справи за відсутності представника товариства.

У судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому суд відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України розглядає таку у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до такого висновку.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.

Це означає, що після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження тощо.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У Постанові від 21 березня 2018 року (справа № 6-1355/10) Верховний Суд дійшов висновку, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором факторингу є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Крім того Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоду одній із сторін. Також у рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» суд зробив висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення ст. 6 Конвенції.

Встановлено, що на підставі рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 серпня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованості у сумі 31 913 (тридцять одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн 50 коп, а також судових витрат в сумі 320 грн як сплачений судовий збір і 120 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, судом 28 серпня 2010 року видано виконавчий лист (а. с. 3-4, 5, зворот).

14 листопада 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» (Цедент) та ТОВ «Компанія з Управління Активами «Прімоколект-Капітал» (Цесіонарій) укладено Договір відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, за яким Цедент передає (відступає) належне йому Право Вимоги до Боржників, що виникло з Кредитних договорів, перелік яких міститься у Реєстрі боргових зобов`язань, а Цесіонарій приймає Право Вимоги та зобов`язується сплатити Цеденту Купівельну ціну у розмірах, порядку та строки/терміни, вказані в цьому Договорі (а. с. 6-10).

Як видно з наявного у матеріалах заяви витягу з Реєстру боргових зобов`язань (Додаток № 1 до Договору відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 від 11 листопада 2016 року) Цедент передав, а Цесіонарій прийняв право вимоги згідно з умовами відступлення права вимоги укладеного між ними Договору, в тому числі за Кредитним договором № 12/1072К-07 від 13 листопада 2007 року відносно боржника ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості по договору 328 370,68 грн (а. с. 11).

Згідно положень ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За повідомленням Ведикоберезнянського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби від 27 січня 2021 року № 187/19.14-18/1031 виконавчий лист № 2-277/10, виданий 28 серпня 2010 року Перечинським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у розмірі 31 913,50 грн та 320 грн судового збору на виконанні не перебуває. Згідно даних АСВП з ВП-спецпідрозділ, даний виконавчий документ перебував на виконанні у Перечинському відділі ДВС та 23 червня 2016 року був повернутий стягувачу за п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 26, 27-30).

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 2-5356/10.

Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі № 370/2464/17 (провадження 61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 2, 7, 10, 44, 258 261, 263, 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2-277/10, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (, п/р НОМЕР_2 в ПАТ «Універсал Банк» в м. Києві, МФО 322001) заборгованість за Кредитним договором № 12/1072К-07 від 13 листопада 2007 року у сумі 31 913 (тридцять одна тисяча дев`ятсот тринадцять) грн 50 коп та судові витрати у сумі 320 (триста двадцять) грн як сплачений судовий збір і 120 (сто двадцять) грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (, р/р IBAN: НОМЕР_3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль»; місцезнаходження: 03035 м. Київ, вул. Сурікова, 3А).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий: Чепурнов В. О.