ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/719/21
провадження № 2/753/4166/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 (далі по тексту-позивач ОСОБА_1 ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до відповідача ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 22 липня 1994 року по 15 червня 2020 року перебувала у трудових відносинах із відповідачем, працюючи у ДОЧІРНЬОМУ ПІДПРИЄМСТВІ «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» на посаді постової сестри медичної відділення реабілітації хворих, що перенесли гострий інфаркт міокарду та оперативні втручання на судинах серця. Згідно наказу від 12 червня 2020 року №71-к звільнена з посади у зв`язку з переведенням на інше підприємство за нормами п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Стверджує, що звільнення було зумовлене тривалою (понад 6 місяців) невиплатою їй заробітної плати, у зв`язку з фінансовими проблемами відповідача, а при звільненні з роботи повний розрахунок з нею не проведений - заробітна плата в сумі 42 146,79 грн. їй не виплачена. У зв`язку з чим, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 21 січня 2021 провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06 квітня 2021 року судом витребувано з ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» () належним чином завірені копії наступних документів, а саме:- витяг з табелю обліку робочого часу ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року по червень 2020 року; - розрахункові листки із заробітної плати з ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року по червень 2020 року;- платіжні документи, що підтверджують виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з листопада 2019 року по червень 2020 року;- додаток 4 Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ОСОБА_1 за період з листопада 2019 року по червень 2020 року;- платіжні документи, що підтверджують виплату ОСОБА_1 заробітної плати за період з листопада 2019 року по червень 2020 року;- накази про надання ОСОБА_1 відпусток за період з листопада 2019 року по червень 2020 року та розрахунків суми відпускних;- довідки про розмір тарифної ставки (посадового окладу) ОСОБА_1 ; - довідки про нараховану заробітну плату ОСОБА_1 за останні 6 календарних місяців (з січня по червень 2020 року) з зазначенням середнього заробітку; - довідку про фактичну заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 на день її звільнення з роботи.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.

Вислухавши пояснення позивача та її представника, повно, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, звільнена 15 червня 2020 року у зв`язку переведення на інше підприємство згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

У день звільнення позивача, на порушення приписів ст.ст. 47, 116 КЗпП України, відповідачем не проведено остаточного розрахунку і не виплачено нараховану заробітну плату за період з листопада 2019 року по червень 2020 року в загальній сумі 60 504,44 грн. Наведене підтверджується копіями розрахункових відомостей відповідача за вказаний період.

При цьому, відповідачем утримувались з нарахованої та невиплаченої заробітної плати позивача всі необхідні суми ПДФО, військового збору, і перераховувались до державного бюджету, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 , а також утримувались суми профспілкових внесків.

У зв`язку з тривалою невиплатою заробітної плати, позивач неодноразово усно зверталась до посадових осіб відповідача з вимогою про виплату їй заборгованої зарплати, однак, не отримала бажаного результату. Що ставило її в скрутне матеріальне становище, й не забезпечувало можливості утримувати свою сім`ю, харчуватись, сплачувати за комірне тощо. З метою досудового врегулювання спору, позивач зверталась до Головного управління Держпраці у Київській області, яке листом від 27.08.2020 №4.4/2-Б4173-5509 рекомендувало звернутись за вирішенням питання з виплати заробітної плати до суду.

03 серпня 2020 року позивач звернулась за допомогою до Київської міської профспілки працівників охорони здоров`я, оскільки є членом цієї організації. Профспілкою за зверненням позивача було спрямовано лист від 24.09.2020 №155 до відповідача з вимогою вжити невідкладних заходів реагування щодо поновлення порушених прав у досудовому порядку та виплати заробітної плати.

Відповідачем на вимогу профспілки частково здійснено виплату позивачу заборгованої заробітної плати лише за листопад 2019 року та грудень 2019 року у сумі 12 580,69 грн.

Також відповідачем надано профспілці відповідь листом від 08.10.2020 №423, у якому, відповідач визнав факт заборгованість із заробітної плати перед позивачем, та повідомив про відсутність у нього коштів для повного розрахунку.

26 вересня 2020 року відповідач виплатив позивачу частину заборгованої заробітної плату за січень 2020 року у сумі 5776,96 грн.

16 жовтня 2020 року позивач подала відповідачу письмову скаргу з вимогою про невідкладне проведення повного розрахунку, виплату невиплаченої їй при звільнені заробітної плати, а також середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідач листом від 29.10.2020 №449 визнав наявність заборгованості із заробітної плати перед позивачем, і повідомив що «по можливості, планує виплатити заробітну плату в найближчий час».

На день подання позовної заяви до Дарницького районного суду міста Києва грошова сума невиплаченої позивачу заробітної плати в день її звільнення (за лютий 2020 року, за березень 2020 року, за квітень 2020 року, за травень 2020 року та за червень 2020 року) складала 42 146,79 грн.

Позивач у судовому засіданні просила суд стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 39 142,37 грн., оскільки 24.03.2021 відповідачем виплачено їй частину заробітної плати в розмірі 3004,42 грн.

На задоволенні інших позовних вимог позивач та представник позивача наполягали.

З матеріалів справи вбачається, що грошові суми невиплаченої заробітної плати позивачу при звільнені, відображені у розрахунку позивача, перевірені судом й відповідають відомостям про грошові суми наведені у наданих відповідачем документах, витребуваних судом.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Основним Законом України статтею 43 Конституції передбачено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Зазначеному праву людини, яка належним чином виконує свої трудові обов`язки, в рівній мірі кореспондується обов`язок працедавця своєчасно та належним чином оплачувати труд працівника і своєчасно виплачувати йому заробітну плату.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 Кодексу Законів про працю України заробітна плата повинна сплачуватись не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно правового висновку, який викладено у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 січня 2017 року у справі №6-2912цс16, всі суми (заробітна плата, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави

Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» на користь ОСОБА_1 не виплачену заробітну плату при звільненні у сумі 39 142 (тридцять дев`ять тисяч сто сорок дві) гривні 37 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ» на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО «КЛІНІЧНИЙ САНАТОРІЙ «ЖОВТЕНЬ» ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ «УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ»: адреса місця знаходження: 03131, м. Київ, Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км, .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: