ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1912/21 Справа № 192/1906/19 Суддя у 1-й інстанції - Стрельников О. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина.

В обґрунтування своїх позовних вимог, які уточнювались в ході розгляду справи, ОСОБА_2 посилалася на те, що з 1997 року перебувала з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2006 році. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вони з відповідачем стали проживати окремо, син, який є інвалідом з дитинства, залишився проживати з нею. Після того як дитині виповнилось 18 років, відповідач перестав сплачувати аліменти на утримання сина, матеріальну допомогу у добровільному порядку не надає. Позивач вказувала, що не працевлаштована, оскільки має доглядати сина-інваліда, який не має шансів на одужання, потребує лікування. Їх сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач працездатний, отримує стабільний дохід, працюючи у ФГ Партнер, та має можливість надавати їх сину матеріальну допомогу. З наведених підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 грн., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , січня місяця 10 числа, в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 грн., починаючи з 11 жовтня 2019 року до поновлення працездатності ОСОБА_4 .. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У задоволені іншої частини позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27 листопада 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 7).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ № 208051 ОСОБА_4 має другу групу інвалідності, інвалідність встановлена до 01 грудня 2019 року (а.с. 11).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 23 вересня 2019 року ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання та є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с. 13).

Згідно довідки КП «Солонянське житлово-комунальне управління» Солонянської селищної ради № 917 від 06 серпня 2019 року, позивач ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до довідки Солонянського управління соціального захисту населення Солонянської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №901 від 24 вересня 2019 року, ОСОБА_4 отримує державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи і за період з березня 2019 року по серпень 2019 року її розмір становить 9116 грн. (а.с. 17).

Згідно довідки, виданої Солонянським управлінням соціального захисту населення №809 від 04 вересня 2019 року, позивач ОСОБА_2 за період з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року на обліку не перебуває, ніяких видів допомоги не отримує (а.с. 18).

Відповідно до довідки Солонянської районної філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості №513 від 05 вересня 2019 року ОСОБА_2 на обліку в Солонянській районній філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості як безробітна з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року не перебувала (а.с. 19).

Відомостями з державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджено, що з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року позивач не отримувала доходів (а.с. 20).

Згідно довідки, виданої ДПТНЗ Солонянський професійний аграрний ліцей, з 01 вересня 2019 року по 30 січня 2021 року ОСОБА_4 навчався у вказаному закладі освіти за спеціальністю кухар та його стипендія за період вересень-грудень 2019 року склала 1960 грн. (а.с. 65, 66).

Відповідач ОСОБА_1 з 05 травня 2017 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 59).

Від шлюбу відповідач має неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 61).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, керівником ФГ «Партнер» є Лещенко Д.В. (а.с. 62).

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року, яке набрало законної сили, сина сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним, та призначено позивача ОСОБА_2 його опікуном, строк дії рішення до 23 липня 2022 року (а.с. 69, 70).

Статтею 198 СК України закріплений обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що повнолітній син сторін є недієздатним, потребує матеріальної допомоги, відповідач є працездатним, має можливість сплачувати кошти на утримання сина, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина.

Доводи апеляційної скарги відповідача стосовно того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому непрацездатному сину не підтверджуються належними доказами у справі. Відповідач працездатний, отримує дохід, отже, відповідно до вимог ст. 198 СК України, має нести обов`язок щодо утримання сина.

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя

Судді