РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Божко В.В.,
за участю секретаря Чубенко А.П.,
09.07.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) ,третя особа: Акціонерне Товариство « Перший Український Міжнародний Банк, в якому просить суд:
- зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в межах суми боргу 8 832 125, 56 гривень у виконавчому провадженні №46876508 та зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.03.2015 під №9052107.
- зняти арешт зі всього майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений Відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області у виконавчому провадженні №54654105 та зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12.09.2017 під №22294596.
Ухвалою суду від 15.07.2020 р., було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.
23.11.2020 від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій просить зняти арешт з усього майна ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження №44524929, №54654105.
В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до відомостей Державного речових прав на нерухоме майно, на все майно позивача за заявою відповідача та на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» було зареєстровано три арешти в межах ВП № 44524929 за р/№ 7346764 від 15.10.2014 р., ВП № 54654105 за р/№ 22294596 від 12.09.2017 р., ВП № 46876508 за р/№ 9052107 від 16.03.2015 р., стягувач АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. та за договором поруки 5693356 від 13.09.2007 р. Крім того, в рамках ВП № 54654105 постановою від 21.03.2018 р. було накладено арешт на всі рахунки боржника. До позовної заяви додано копію нотаріально посвідченої заяви АТ «Перший Український Міжнародний банк» від 16.03.2020 р., якою банк підтверджує відсутність фінансових, матеріальних та будь-яких інших поточних чи майбутніх вимого та/або претензій, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. та за договором поруки 5693356 від 13.09.2007 р.
З метою з`ясування обставин наявності зареєстрованого обтяження (арешту майна) позивачем були подані відповідні звернення (заяви) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків).
Так, листом від 25.05.2020 № 44524929/ДВ-5 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №44524929 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2018/916/2020, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. в загальному розмірі 402 319,96 доларів США та 182 246,42 грн. 26.06.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44524929, 13.10.2014 р. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, 21.10.2014 р. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ для виконання. 30.12.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно Акту вилучення виконавчих проваджень та знищення від 27.02.2018 р. за № 6401 виконавче провадження № 44524929 знищене. Повідомив, що з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» на теперішній час відсутні підстави для зняття арешту. За вирішенням питання щодо зняття наявного арешту, запропоновано звернутися до суду.
Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 217498396 від 23.07.2020 р., наданою відповідачем, вбачається обтяження номер запису 7346764 арешт всього нерухомого майна в межах суми боргу 5 470 135,64 грн., підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44524929, виданий 13.10.2014 р., видавник державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області та обтяження номер запису 22294596 арешт всього нерухомого майна, підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 54654105, виданий 12.09.2017 р., видавник ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області.
30.03.2021 р. від відповідача надійшов Відзив на позовну заяву в якому державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) В. Щедріна заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування посилається на те, що постановою від 26.08.2014 р. відкрито виконавче провадження № 44524929, 13.10.2014 р. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, 21.10.2014 р. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ для виконання. 30.12.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно Акту вилучення виконавчих проваджень та знищення від 27.02.2018 р. за № 6401 виконавче провадження № 44524929 знищене. 28.04,2020 р. на адресу відділу надійшла заява боржника ОСОБА_1 , датована 24.04.2020 р. щодо зняття арешту з майна боржника в рамках даного виконавчого провадження. 25.05.2020 р. боржником отримано відповідь на звернення. Постановою від 12.03.2017 р. відкрито виконавче провадження № 54654105 з примусового виконання виконавчого листа № 2/640/773/17 від 28.08.2017 р., виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. в загальному розмірі 402 319,96 доларів США та 182 246,42 грн. 26.06.2014 р., 12.09.2017 р. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми боргу. 21.03.2018 р. державним виконавцем винесено постанову по арешт коштів боржника та направлено її для подальшого виконання в банківські установи та боржнику до відома. 05.04.2018 р. представник боржника ОСОБА_1 адвокат Романченко О. М. особисто ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 54654105, про що в матеріалах виконавчого провадження міститься відповідна відмітка. 19.10.2020 р. адвокат Романченко О. М. на адресу відділу надіслав клопотання про скасування арешту коштів боржника за даним виконавчим провадженням. 29.10.2020 р. відділом на адресу представника боржника направлена відповідь за вих.№ 54684105-ДВ-5.
Також в своєму відзиві державний виконавець зазначила про те, що відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Такі самі обмеження зазначені в п. а) ч. 1 ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведених приписів діючого законодавства представник відповідача зазначила, що позивач подав позовну заяву з порушенням строків звернення до суду та просила відмовити в позовних вимогах в повному обсязі в зв`язку з пропуском строку звернення до суду та необґрунтованістю позовної заяви.
В судове засідання позивач та його представник, не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені, надали заяву про розгляд справи без участі позивача та його повноважного представника, позовні вимоги в редакції від 23.11.2020 р. підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача та третьої особи до судового засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до відомостей Державного речових прав на нерухоме майно, на все майно позивача за заявою відповідача та на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» було зареєстровано три арешти в межах ВП № 44524929 за р/№ 7346764 від 15.10.2014 р., ВП № 54654105 за р/№ 22294596 від 12.09.2017 р., стягувач АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. та за договором поруки 5693356 від 13.09.2007 р. Крім того, в рамках ВП № 54654105 постановою від 21.03.2018 р. було накладено арешт на всі рахунки боржника.
Згідно Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборона відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 217498396 від 23.07.2020 р., обтяження (арешт нерухомого майна) номер запису про обтяження 7346764 зареєстровано 15.10.2014 р. державним реєстратором Плугатирьовим П. В. Харківського міського управління юстиції, Харківська обл., обтяження (арешт нерухомого майна) номер запису про обтяження 22294596 (спеціальний розділ) зареєстровано 12.09.2017 р., державний реєстратор Мошенська К. С., відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
З метою з`ясування обставин наявності зареєстрованого обтяження (арешту майна) позивачем були подані відповідні звернення (заяви) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків).
Так, листом від 25.05.2020 № 44524929/ДВ-5 Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) повідомив, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №44524929 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2018/916/2020, виданого Київським районним судом м. Харкова про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № 5693356 від 13.09.2007 р. в загальному розмірі 402 319,96 доларів США та 182 246,42 грн. 26.06.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44524929, 13.10.2014 р. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, 21.10.2014 р. винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ для виконання. 30.12.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно Акту вилучення виконавчих проваджень та знищення від 27.02.2018 р. за № 6401 виконавче провадження № 44524929 знищене. Повідомив, що з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» на теперішній час відсутні підстави для зняття арешту. За вирішенням питання щодо зняття наявного арешту, запропоновано звернутися до суду.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, крім цього ст. 16 цього ж кодексу зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник може звернутися до суду з вимогою усунення будь-яких порушень його права. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника на усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Згідно ч. ч. 3, 4 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відповідно до приписів ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність в три роки.
В пункті 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 роз`яснено, що на позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна.
У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», одним із заходів примусового виконання є заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, тобто арешт майна боржника.
При цьому необґрунтованими суд вважає доводи представника відповідача про те, що у даному разі неможливо застосовувати положення Закону України «Про виконавче провадження», а слід оскаржувати дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту, оскільки статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено можливість вирішення питання по зняття арешту з майна боржника у разі незавершеного виконавчого провадження судом.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позову, оскільки згідно пояснень та письмових доказів, матеріали виконавчого провадження знищені, крім того позивач та його представник зазначили, що заборгованість у позивача відсутня, вимоги позивачки цілком обґрунтовані, підтверджені належним чином, а тому дана заборона є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.
На підставі ст.ст. 316-317, 319, 321, 391 ЦК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", керуючись ст. ст. ст. 81, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, об`єкт обтяження: все нерухоме майно, номер запису про обтяження: 22294596 (спеціальний розділ), зареєстрований 11.09.2017 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підстава державної реєстрації: постанова №54654105 виданий 12.09.2017 р., видавник: ВПВР УДВС ГТУЮ в Харківській області.
Зняти арешт з нерухомого майна, об`єкт обтяження: все майно в межах суми боргу 5 470 135,64 грн., номер запису про обтяження: 7346764 (спеціальний розділ), зареєстрований 15.10.2014 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підстава державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 44524929 виданий 13.10.2014 р., видавник: державний виконавець виконавчої служби ГУЮ у Харківській області.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Божко В. В.