Справа № 648/289/20
Провадження № 2/648/31/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Федак Л.Р.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Стефан Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 28 січня 2020 року звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2015 року. На розгляді у суді перебуває справа про розірвання шлюбу.

За час шлюбу ними за спільні кошти було придбано транспортні засоби: Mersedes-Benz E200 1998 (2001), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровані на ім`я відповідача.

У добровільному порядку відповідач не погоджується розділити вказане майно, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

З урахуванням збільшених та уточнених позовних вимог просила визнати транспортні засоби: Mersedes-Benz E200 1998 (2001), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю та стягнути з ОСОБА_2 на її користь 96 595 грн компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу Mersedes-Benz E200 1998 (2001), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та Ѕ частину вартості транспортного засобу Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 ; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 12 лютого 2020 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

15 травня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги (з урахуванням збільшених та уточнених) підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник подали відзив, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, обґрунтовуючи тим, що дійсно під час шлюбу ними було набуто зокрема мотоцикл Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990) та автомобіль Mersedes-Benz E200 1998 (2001). Оскільки вони не дійшли згоди між собою щодо отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, то вважає, що суд має визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без реального поділу (неподільні речі), залишивши майно у спільній частковій власності. Із заявленою позивачкою сумою компенсації у розмірі 112 730 грн 82 коп. не погоджується, так як останньою не доведено належними та допустимими доказами реальна вартість мотоцикла Kawasaki ZZR та автомобіля Mersedes-Benz E200. Посилання позивачки щодо неможливості проведення судової автотоварознавчої експертизи не відповідає дійсності, так як таку експертизу можливо провести без самих об`єктів дослідження. Вважає, що зазначена вартість майна позивачкою належним чином не доведена, а тому не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, щодо мотоцикла Kawasaki ZZR зазначив, що цей транспортний засіб за спільною згодою з позивачкою вони продали в квітні 2019 року. При укладенні мирової угоди він погодиться сплатити позивачці вартість 1/2 частини автомобіля Mersedes-Benz E200.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (серія НОМЕР_3 ).

Відповідно до Результатів аналітичного пошуку транспортних засобів "НАІС ДДАІ" МВС України станом на дату пошуку 19 березня 2020 року (сформованого на підставі запиту суду від 12 березня 2020 року) та виконаного Територіальним сервісним центром 6541 регіонального сервісного центру МВС у Херсонській області, транспортний засіб Mersedes-Benz E200 1998 (2001), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 (на обліку з 28 березня 2018 року) зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ; транспортний засіб Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 (на обліку з 18 грудня 2018 року) зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано вище зазначені транспортні засоби.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (частина 1 статті 368 ЦК України).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (частини 3, 4 статті 368 ЦК України).

Відповідно до статтей 60, 61 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку, при цьому об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно роз`яснень Пленуму Верхового Суду України викладених у п. 23 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина 3 статті 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема є: транспортні засоби; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

У судовому засіданні з пояснень сторін, як самої позивачки, так і самого відповідача вбачається, що транспортний засіб Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 (на обліку з 18 грудня 2018 року) зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 був проданий у квітні 2019 року.

Станом на цю дату сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом. Як вбачається із тексту позовної заяви, шлюбні відносини між сторонами припинено в серпні 2019 року.

Згідно з СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя і якщо одним із них укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за ним виникають в обох. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Тобто, до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи.

Таким чином, у суда немає підстав для визнання транспортного засобу Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 спільним сумісним майном подружжя, так як воно вибуло з їх володіння.

Будь-яких доказів того, що відповідач на власний розсуд та без її згоди реалізував транспортний засіб позивачка не надала.

А отже задоволенню підлягають позовні вимоги в частині визнання транспортного засобу Mercedes-Benz Е 200, 1998 (2001), чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя.

В частині визнання транспортного засобу Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 спільною сумісною власністю подружжя слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача на її користь 96 596 грн 82 коп. компенсації вартості Ѕ частини транспортного засобу Mersedes-Benz E200 1998 (2001), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 та Ѕ частину вартості транспортного засобу Kawasaki ZZR 1100 1052 (1990), чорного кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповіднго до статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 статті 71 СК ( 2947-14) щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК (435-15), за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (стаття 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до позовної заяви, із доповненнями та уточненнями позивачка не просила суд виділити їй частку майна із спільної сумісної власності, а натомість просила стягнути з відповідача компенсацію за Ѕ частину транспортних засобів, та подала позов без врахування вимог статей 70, 71 СК України, 368, 370, 364 ЦК України, тобто обрала невірний спосіб захисту своїх прав.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 550 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 16, 19, 76, 81, 141, 200, 263-265, 293, 315 ЦПК України, статтями 69, 70, 71 СК України, статтями 370, 364 ЦК України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати транспортний засіб Mercedes-Benz Е 200, 1998 (2001), чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 22 лютого 2021 року.

Суддя Сокирко Л.М.