Провадження № 2/761/9502/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа- Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, про визнання дій незаконними, усунення перешкод у виконанні посадових обов`язків ,-

в с т а н о в и в :

У червні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена позовна заява.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Так, згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, відносин; інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 19 ч.1 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу). Системний аналіз зазначених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції і в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи. Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. (постанова Верховного Суду від 17.03.2021 р. у справі № 208/5512/17)

В п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №3 зазначено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно п. 1.5 Статуту КНДІСЕ інститут є державною спеціалізованою установою, яка належить до сфери управління Міністерства юстиції України, а за змістом п. 7 Контракту директору виплачується заробітна плата відповідно до бюджетних асигнувань.

Однією із ознак публічно-правових відносин між ОСОБА_1 та Міністерством юстиції України, його посадовими особами, є те, що призначення його на посаду директором КНДІСЕ здійснюється з урахуванням положень ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та постанови КМУ від 09.10.2013 р. №818 «Про затвердження Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, і внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 р. № 203», які передбачаються участь місцевої державної адміністрації (як суб`єкта владних повноважень) у процедурі проходження служби. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» основними завданнями міністерства як органу, що забезпечує формування та реалізує державну політику в одній чи декількох сферах, є: 1) забезпечення нормативно-правового регулювання.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви позивач просить: визнати незаконними дії Міністерства юстиції України щодо складання акту за результатами позапланової контрольної перевірки Київського науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України від 10.06.2021 р., визнати незаконними дії Міністерства юстиції України щодо складання та направлення попередження від 10.06.2021 р. про розірвання контракту, усунути перешкоди у виконанні посадових обов`язків ОСОБА_1 на посаді директора Київського науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України шляхом скасування (визнання незаконним) попередження про розірвання контракту та акту за результатами позапланової контрольної перевірки Київського науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України від 10.06.2021 р.

При цьому, за умовами контракту між позивачем та Міністерством юстиції України від 2011 року складання попередження про розірвання контракту не передбачено, що вказує на окремий порядок оскарження таких дій Міністерства, що лежить поза межами дій контракту та вказує на реалізацію суб`єктом владних повноважень своєї компетенції у сфері управління та прийняття рішення. Аналогічне стосується інших позовних вимог про визнання дій незаконними щодо складання акту перевірки.

Виходячи зі змісту позовних вимог та враховуючи положення статті 19 КАС України, спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вивчивши матеріали позовної заяви та зважаючи на вищезазначене, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за зазначеним позовом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 186, 259, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа- Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України, про визнання дій незаконними, усунення перешкод у виконанні посадових обов`язків

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи повинен відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.