Провадження №22-ц/812/1120/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 червня 2021 року м. Миколаїв

Справа № 489/6602/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Миколаїв», про стягнення майнової та моральної шкоди, за апеляційною скаргою, поданою представником ОСОБА_2 - адвокатом Михайленком Олександром Васильовичем - на рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва, ухвалене 19 березня 2021 року під головуванням судді Рум`янцевої Н.О., повний текст судового рішення складений 14 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позивач зазначала, що влітку 2019 року в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачці, проводилися ремонтні роботи, внаслідок яких було затоплено її квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом нижче. 29 липня 2019 року представником ТОВ "Місто для людей" було складено акт про обстеження квартири АДРЕСА_2 , в якому зазначено, що у ванній кімнаті на стінах відпала кахельна плитка та з`явилося безліч дрібних тріщин у зв`язку з ремонтом, виконаним сусідами квартири АДРЕСА_1 . На стелі у коридорі також є дрібні тріщини. Площа ремонту в ванній кімнаті становить 1,2 кв.м., площа ремонту стелі в коридорі становить 1,5 кв.м. Крім того, 28 серпня 2019 року представником ТОВ "Місто для людей" був знову складаний акт про обстеження її квартири, в якому зазначено, що на стелях у кухні та вітальні мають місце жовті плями та тріщини, відпала частина карнизу.

Як вказала ОСОБА_1 , вартість проведення відновлювального ремонту її квартири відповідно до складеного Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області кошторису становить 7 523 грн.

Також зазначала, що у зв`язку з зазначеними вище подіями, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 20 000 грн, що полягає в душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни в її житті. Зазначена ситуація викликала у неї сильний стрес, з того часу вона відчуває себе слабкою та беззахисною, оскільки не вдається врегулювати дану ситуацію.

Посилаючись на викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 7523 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, а також 20 000 грн моральної шкоди.

Відповідачка просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на його недоведеність, оскільки надані ОСОБА_1 акти обстеження її квартири не підтверджують ані факт залиття, ані його дату та причини. Крім того, акти не відповідають п. 2.3.6 Правил утримання будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 за № 76. Також вина відповідача спростовується листом ТОВ «Місто для людей» від 15.06.2020 № 432, в якому зазначено, що не підтверджено того факту, що виявилені у квартирі ОСОБА_1 пошкодження виникли внаслідок ремонтних робіт в квартирі відповідачки. Також вважала, що наданий позивачкою зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва не доводить, що пошкодження у квартирі АДРЕСА_2 виникли внаслідок винних дій власника квартири АДРЕСА_3 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 7523 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 2500 грн компенсації моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Михайленко О.В.- посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги є аналогічними із запереченнями ОСОБА_2 на позов. Крім того апелянт зазначав, що згідно висновку експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області № 125-024 від 01 липня 2020 року встановити причину залиття квартири позивача не надається можливим в зв`язку з виконаним капітальним ремонтом в приміщенні відповідача на час дослідження, а тому вина ОСОБА_2 не доведена. Також апелянт посилався на те, що вимога про стягнення моральної шкоди є необґрунтованою, оскільки довідку про стан здоров`я позивач не надала, до того ж вона є похідною від вимоги про стягнення майнової шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник адвокат Михайленко О.В. підтримали доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та її представник адвокат Юрчак Н.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність і обґрунтованість судового рішення.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вислухавши пояснення експерта ОСОБА_4 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачка ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 17.12.2003 року є власником квартири АДРЕСА_4 (а.с. 10-13).

Власником квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище квартири позивача, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 10.12.2019 року є відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 54).

Влітку 2019 року відбулось залиття належної позивачці квартири, в зв`язку із чим нею було викликано представників обслуговуючої компанії - ТОВ "Місто для людей" - для проведення огляду квартири з приводу затоплення.

29 липня 2019 року під час огляду квартири позивачки, що розташована на третьому поверсі, представником ТОВ "Місто для людей" було виявлено, що у ванній кімнаті на стінах відпала кахельна плитка та з`явилися безліч дрібних тріщин у зв`язку з ремонтом, виконаним сусідами в квартирі АДРЕСА_3 , розташованої на четвертому поверсі. На стелі в коридорі також є дрібні тріщини. Площа ремонту в ванній кімнаті становить 1,2 кв.м., площа ремонту стелі в коридорі становить 1,5 кв.м., про що складено відповідний Акт обстеження від 29.07.2019 року (а.с. 14).

28 серпня 2019 року під час огляду квартири позивачки представником ТОВ "Місто для людей" було виявлено, що на стелях у кухні та вітальні на момент обстеження мають місце жовті плями та тріщини, відпала частина карнизу, про що складено Акт обстеження від 28.08.2019 року. Також у Акті зазначено, що вказані пошкодження зі слів ОСОБА_1 з`явилися у зв`язку з ремонтом, виконаним сусідами квартири АДРЕСА_3 (а.с. 19).

Факт пошкодження приміщень у квартирі позивача внаслідок її залиття підтверджується фотоматеріалами (а.с. 15-26).

Згідно висновку судового експерта Регіональної Торгово-промислової палати Миколаївської області № 125-024 від 01.07.2020 (а.с. 102-126) при обстеженні у приміщеннях квартири АДРЕСА_4 , а саме: -2- поєднаний санвузол площею 2,7 кв. м., -3- кухня площею 5,4 кв. м., -4- житлова кімната площею 16,8 кв. м. - спостерігаються дефекти, які утворилися на поверхні стель та стін внаслідок залиття водою, а саме: в санвузлі літ. 2 площею 2,7 кв. м. наявність сухих жовто-бурих плям води на стелі в правій верхній кутовій частині з відшаруванням водоемульсіонного шару окремим місцями. В кухні літ. 3 площею 5,4 кв. м. наявність сухих жовто-бурих плям води на стелі, в місцях примикання перекриття та перегородки, яка межує з приміщенням санвузла відшарування водоемульсійного шару, в верхній частині фігурного арочного прорізу з кухні в житлову кімнату, 4 площею 16,8 кв. м. наявність жовто бурих плям води, навколо точкових світильників наявність темних плям сирості та цвілі. В житловій кімнаті літ. 4 площею 16,8 кв. м. на стіні, яка межує з кухнею біля дверного прорізу, в місці розпредільчої коробки по шпалерах наявність сухих жовто-бурих потьоків води, під багетом наявність темних плям цвілі, тріщини по шпалерах.

Вказані пошкодження обробних покриттів є порушенням ДСТУ-Н Б А 3.1 23:2013 і відносяться до тих дефектів конструктивних елементів, які могли утворитися в результаті їх залиття, всі дефекти сухі та носять застарілий характер, нових плям сирості немає.

Встановить наявну причину залиття квартири АДРЕСА_4 , не надається можливим у зв`язку з виконаним капітальним ремонтом в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 на час дослідження.

Вартість ремонтно-будівельних робіт відновленого ремонту в приміщеннях квартири АДРЕСА_4 в нині чинних цінах, складає 7523,00 грн.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

При вирішенні спору слід врахувати, що відповідно до вимог статті 177 Житлового кодексу України громадяни зобов`язані бережно ставитись до санітарно-технічного обладнання. Із змісту даної норми слідує, що особи, які є власниками житла або такі, які проживають у такому, повинні стежити за належним станом сантехприладів.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли із ладу з його вини.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

З огляду на вищевикладені вимоги закону, суд першої інстанції належним чином оцінив подані сторонами докази і встановив, що залиття квартири АДРЕСА_4 відбулося з вини відповідачки ОСОБА_2 , як власника квартири, з якої відбулося залиття квартири позивача.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про недоведеність вини відповідачки у залитті кварири позивачки у зв`язку з тим, що надані позивачем акти залиття квартири не підтверджують її вину і не відповідають встановленій формі, а тому не можуть бути прийняті судом, як належні і допустимі докази.

Так, приписами статтей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт спричинення позивачу шкоди внаслідок залиття його квартири водою, що потрапила з квартири відповідачки, підтвердена належним та достатніми доказами: актами від 29.07.2019 року, 28.08.2019 року, фотознімками, на яких зафіксовані пошкодження квартири, та висновком судової будівельно-технічної експертизи від 01.07.2020 року.

Так, характер пошкоджень квартири АДРЕСА_2 та їх місце розташування свідчать, що причиною їх виникнення було залиття з квартири, що розташована поверхом вище квартири позивачки, тбто залиття відбулося з квартири, власником якої є відповідачка.

Про те, що виявлені в квартирі ОСОБА_1 дефекти конструктивних елементів могли утворитися в результаті залиття зазначено і у висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01.07.2020 року.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції допитана за клопотанням апелянта експерт ОСОБА_4 підтвердила, що єдиною причиною виявлених пошкоджень квартири АДРЕСА_2 може бути тільки її залиття та з огляду на характер цих пошкоджень вони не могли виникнути внаслідок дій позивачки. Також пояснила, що у експертному висновку нею зазначено, що встановить наявну причину залиття квартири АДРЕСА_4 , не надається можливим, оскільки на час дослідження в приміщеннях квартири АДРЕСА_3 був виконаний капітальний ремонт з повною заміною трубопроводів інженерних мереж та сантехнічних приладів.

Відповідачка ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердила, що влітку 2019 року у її квартирі дійсно проводилися такі ремонтні роботи.

Переконливих доказів на підтвердженя вини інших осіб в спричиненні шкоди позивачці відповідачкою ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не було надано. Отже, ОСОБА_2 не спростувала своєї вини у залитті квартири позивача.

Не доводить відсутність вини ОСОБА_2 і лист ТОВ «Місто для людей» від 15.06.2020 року № 432, в якому зазначено, що не підтверджено того факту, що виявлені у квартирі ОСОБА_1 пошкодження виникли внаслідок ремонтних робіт в квартирі відповідачки (а.с. 95), оскільки він був складений майже через рік після залиття квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що майнова шкода, завдана квартирі позивача через залиття, підлягає відшкодуванню відповідачкою.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц, згідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Також при визначенні розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд першої інстанції правильно виходив з висновків проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Вказаний доказ відповідає вимогам статей 76-79 ЦПК Україн, обсяг зазначених експертом у Дефектному акті пошкоджень узгоджується з іншими доказами у справі, а кошторисний розрахунок вартості відновлювальних ремонтних робіт відповідає встановлениму обсягу цих робіт.

Висновки експертизи апелянтом не спростовані.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що суд не повинен приймати її як належний та допустимий доказ, є безпідставними.

Разом із тим, за відсутності у матеріалах справи доказів того, що ремонтні роботи у квартирі позивачки були виконані платником податку на додану вартість, розмір відшкодування майнової шкоди має бути зменшений на розмір податку на додану вартість (1254 грн.). Також, на думку колегії суддів, з визначеної експертизою вартості ремонтно-будівельних робіт необхідно виключити вартість покриття адміністративних витрат (64 грн.) і кошторисний прибуток (355 грн.) (7 523 грн 1 254 грн 64 грн. 355 грн = 5 850 грн).

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки квартира позивачки пошкоджена з вини відповідачки, яка у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди відмовилась, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано виходив із доведеності вимог позивачки щодо спричинення їй моральної шкоди внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири, яка пов`язана з розладом нормального життя ОСОБА_1 , нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом не необхідністю зверненням до суду за захистом порушених прав.

Враховуючі відсутність з боку відповідача протягом тривалого часу будь-яких дій стосовно відновлення, ремонту чи виплати компенсації за нанесену шкоду, з огляду на неодноразові намагання позивача врегулювати спір в позасудовому порядку, суд правильно вважав, що вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 2500 гривен.

За такого доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості висновків суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, суд вирішив справу згідно з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню за даними правовідносинами, та прийшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позову, але помилився тільки в частині розміру відшкодування майнової шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру відшкодування майнової шкоди, а в іншій частині вказане рішення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, виходячи із принципу пропорційності відшкодування судового збору до задоволених вимог (30 %) також підлягає зміні судове рішення і в частині відшкодування судових витрат. Отже відшкодування судового збору за позовну заяву підлягає зменшенню до 230 грн. 52 коп., відшкодування витрат на правничу допомогу - до 1 500 грн.; відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи - до 1080 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, подану представником ОСОБА_2 - адвокатом Михайленком Олександром Васильовичем - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2021 року в частині розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, змінити, зменшивши її розмір з 7 523 грн. до 5 850 грн.

Рішення в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : судовий збір у розмірі 230 грн. 52 коп.; витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.; витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 1080 грн., всього 2 810 грн. 52 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст судового рішення складено 29 червня 2021 року