Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2021 Справа №607/11240/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Романів В.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , у якій просив звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього в користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., щомісячно, починаючи з 20 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, присуджених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року, та стягнути з відповідача в його користь аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано 07 листопада 2006 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. З 20 червня 2020 року ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 не проживає, усім необхідним сина забезпечує позивач, у тому числі, оплачує навчання, відтак син перебуває повністю на його утриманні. ОСОБА_2 участі в утриманні дитини не бере.

25 вересня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона заперечила проти задоволення позовних вимог.

У судове засідання 12 лютого 2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій він зменшив позовні вимоги, просив звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього в користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн. але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, присуджених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року, від позовної вимоги про стягнення з відповідача в його користь аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, відмовився, просив її не розглядати. Також, згідно з цією ж заявою, просив розглянути справу в його відсутності.

Від відповідача та її представника ОСОБА_4 у судове засідання 12 лютого 2020 року надійшла заява, в якій зазначено, що уточнену позовну заяву відповідач визнає, оскільки дійсно з 20.06.2020р. утримання сина здійснює позивач. Справу просили розглянути без їх участі.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 листопада 2006 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08 квітня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Ці обставини повністю визнаються учасниками справи, про що зазначено у їхніх заявах по суті справи.

Починаючи з 20.06.2020р., ОСОБА_3 перебуває на утриманні позивача ОСОБА_1 . Зазначену обставину відповідач визнала згідно з поданою 12.02.2021р. письмовою заявою.

Також факт надання позивачем матеріального утримання сину ОСОБА_3 підтверджується доданими до позову копіями квитанцій та платіжних доручень про оплату за навчання ОСОБА_3 та про грошові перекази на ім`я ОСОБА_3 .

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок передбачений ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

В силу ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За правилами ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, право на отримання аліментів на утримання дитини має той з подружжя, з ким дитина проживає.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року з позивача в користь відповідача стягуються аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 20 червня 2020 року ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 не проживає та перебуває повністю на утриманні позивача ОСОБА_1 , чого відповідач не оспорює.

У зв`язку з наведеним відповідно до вимог ст. 197 СК України суд вважає наявними підстави звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, починаючи з 20 червня 2020 року, оскільки факт перебування дитини, починаючи з зазначеної дати, на утриманні саме позивача, який є платником аліментів за вищевказаним рішенням суду, є обставиною, що має істотне значення, і тому підстави стягнення з ОСОБА_1 аліментів у користь ОСОБА_2 , починаючи з 20 червня 2020 року відсутні.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та звільнення ОСОБА_1 , починаючи з 20 червня 2020 року, від заборгованості за аліментами, стягнутими з нього в користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 420,40 грн. понесеного судового збору, повернувши позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 263 - 265, 268, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , починаючи з 20 червня 2020 року, від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються з нього в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 550 грн., щомісячно, починаючи з 20 червня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 420,40 гривень судового збору, сплаченого при поданні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяН. М. Сташків