Справа №478/215/21 пров. №2-з/478/4/2021
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2021 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Задерецького Віталій Анатолійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олена Олексіївна, Казанківська селищна рада Миколаївської області про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом,

В с т а н о в и в:

16.02.2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. Казанківська селищна рада Миколаївської області про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 03.11.2003 року вона є власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Право власності на зазначений вище будинок зареєстроване за нею 07.11.2003 року, реєстраційний номер 3288312.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017 року виданого приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. серії НМО №812736 відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,1500 га. Право власності на зазначений вище житловий будинок зареєстроване за відповідачем 12.07.2017 року, номер запису про право власності 21353886.

Отже, на даний час в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано два об`єкта нерухомого майна, а саме будинок, який належить їй та будинок, який належить відповідачу. Вважає, що проведена державна реєстрація приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. за відповідачем ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 і земельної ділянки площею 0,1500 га, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.07.2017 року, порушує її право користування та розпорядження своєю власністю, а саме будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , тобто за тією ж самою адресою.

Посилаючись на викладені обставини, просиласкасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМО №812736 за реєстровим номером 602, видане 12 липня 2017 року приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., на ім`я ОСОБА_2 в частині визнання за ним права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., Казанківська селищна рада Миколаївської області про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, та призначено до підготовчого засідання.

22.02.2021 року представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення позову, в якій посилаючись на те, що у позивача ОСОБА_1 існує інформація, що відповідач ОСОБА_2 має намір у травні 2021 року продати громадянці ОСОБА_5 житловий будинок за АДРЕСА_1 , який належить йому на підставі оскаржуваного свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просив вжити заходів по забезпеченню позову шляхомзаборони вчинення реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 3288312, номер запису про право власності 21353886 на час судового розгляду справи.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, приходжу такого висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, - вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, предметом спору якого є - скасування свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМО №812736 за реєстровим номером 602, видане 12 липня 2017 року приватним нотаріусом Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О., на ім`я ОСОБА_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , як на підставу своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано два об`єкта нерухомого майна, а саме будинок, який належить їй та будинок, який належить відповідачу ОСОБА_2 , що порушує її право користування та розпорядження своєю власністю.

Підстав для висновку про те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими в даній справі позовними вимогами та що не вжиття цього виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся немає.

Забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149, 150, 153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Задерецького Віталій Анатолійовича про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко Олена Олексіївна, Казанківська селищна рада Миколаївської області про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, - відмовити.

Копію цієї ухвали невідкладно направити заявнику для відома.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали - 23.02.2021 року.

Суддя І.П. Сябренко