Справа №351/874/21
Номер провадження №2/351/484/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Снятинського районного суду від 11.09.2020р. з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у сумі 2318,00 грн.. Зазначену суму аліментів не має можливості сплачувати, оскільки в даний час офіційно не працевлаштований та постійного заробітку не має. Після розірвання шлюбу з відповідачкою продовжує надавати дитині матеріальну допомогу, проводить з нею час, піклується про її психологічне та фізичне здоров`я. При стягненні з нього аліментів у твердій грошовій сумі розміром 2 318,00 грн. виходить, що він самостійно забезпечує доньку, що суперечить вимогам ст. 180 СК України, а саме, обов`язку обох батьків утримувати свою дитину.

Просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , з 2318,00 грн. щомісячно на 1 200, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідачки подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутності, зазначив, що відповідачка позовні вимоги не визнає, на даний час не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, дитина постійно хворіє, а позивач має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22881 грн.. Просив в задоволенні позову відмовити. До заяви долучив розрахунок зі сплати аліментів та підтверджуючі документи про перебування дитини на лікуванні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Снятинського районного суду від 11.09.2020р. з ОСОБА_1 стягуються на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у сумі 2318,00 грн., до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 351/1308/20 від 03.02.2021р., виданого Снятинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слідує, що сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.06.2021р. становить 22 881, 00 грн.

Відповідно до довідки амбулаторії загальної практики -сімейної медицини с. Стецева від 11.06.2021р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на диспансерному обліку та часто лдікується з приводу рецидивуючого обструктивного бронхіту, хронічний д/к тонзиліт, дисметаболічна нефропатія.

Із наданих представником відповідачки медичної довідки Снятинської ЦРЛ від 02.02.2018р. № 746, результатів дослідження № 31010040 ТОВ Клініки "Санте", виписного епікрізу з історії хвороби № 935 слідує, що неповнолітня ОСОБА_3 страждає: хронічним д/к тонзилітом, гіпертрофія правої слюнної залози, реактивний шийно-підщелепний лімфаденіт.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), відповідно до ч. 3ст. 181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, згідно положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У розумінні статті 81 ЦПК України та ст. 192 СК України мається на увазі необхідність саме позивачу доводити обставини змін у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд звертає увагу, що підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального або сімейного стану. Тобто позивачем має бути доведено, що його матеріальний або сімейний стан з моменту встановлення судовим рішенням розміру аліментів до моменту звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів змінився на стільки, що унеможливлює сплату ним аліментів у раніше визначеному розмірі.

Так, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан на момент звернення до суду із даним позовом (19.05.2021р.) є відмінним від його матеріального стану, який існував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дітей.

Визначаючись з наявністю підстав для зменшення визначеного рішенням суду розміру аліментів, що стягуються з позивача, суд також враховує, що позивач є працездатною особою, не довів належними та допустимими доказами наявність чи відсутність офіційного працевлаштування та не навів об`єктивних обставин, які перешкоджають йому офіційно працевлаштуватись якщо таке мається.

Посилання позивача на те, що стягнення аліментів у розмірі прожиткового мінумуму на дитину відповідного віку, у сумі 2318, 00 грн. є завищеним, суд не вважає такими, що дають підстави для зміни розміру аліментів, оскільки доказів того, що позивач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не надано та не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь його власних дітей в розмірі, який би забезпечував найкращі інтереси дітей.

Згідно матеріалів справи, розмір аліментів, які присуджені до стягнення з позивача становить один прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, тому визначений розмір аліментів відповідає як нормам чинного законодавства, так і встановленим обставинам справи, та не порушує прав позивача.

Враховуючи наявні обставини справи, суд вважає існуючий розмір аліментів не завищеним, обґрунтованим та таким, що відповідає ст. 182 СК України, а зміна розміру аліментів на утримання дитини в сторону зменшення необґрунтовано та безпідставно погіршить матеріальне становище дитини та унеможливить забезпечення належного рівня життя, необхідного для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач не довів належними й допустимими доказами погіршення майнового стану чи зміну сімейного стану, що унеможливлює з об`єктивних причин сплату ним аліментів в розмірі одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, не є достатніми підставами для зменшення встановленого рішенням суду розміру аліментів, тому в задоволенні позову слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.141,180-183,192 СК України, ст.ст.141,211,247,259,263,265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: І.Р.Сегін