Ухвала

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 332/4439/19

провадження № 61-6774ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання ухвали у встановлений строк заявниця подала клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Необхідність звільнення від сплати судового збору мотивує тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік, зокрема загальна сума її річного доходу складає 48 338 грн, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та хвора матір. На підтвердження майнового стану, наявності дітей, стану здоров`я матері заявниця подала докази.

Відповідно до статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строку у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи той факт, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 7 772,70 грн, що перевищує 5 відсотків розміру річного доходу заявника, а також те, що заявниця має на утриманні двох дітей віком до чотирнадцять років, заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню, оскільки наведені заявницею обставини, є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У касаційній скарзі, обґрунтовуючи неправильність застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявниця, в аспекті підстав та випадків касаційного оскарження, посилається на неврахування висновків, викладених у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц; Верховного Суду від 26 липня 2018 року у справі № 924/1089/17, від 12 грудня 2018 року у справі № 921/110/18, від 17 січня 2019 року у справі № 925/287/18, від 22 січня 2019 року у справі № 908/868/18, від 27 березня 2019 року у справі № 912/1703/18, від 13 травня 2019 року у справі № 904/4071/18, від 03 червня 2019 року у справі № 914/1517/18, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/101/19, від 06 листопада 2019 року у справі № 917/1638/18, від 17 грудня 2019 року у справі № 916/545/19, від 13 січня 2020 року у справі № 902/855/18, від 14 січня 2020 року у справі № 911/873/19, від 10 лютого 2020 року у справі № 910/1175/19, від 19 лютого 2020 року у справі № 910/1303/19, від 26 лютого 2020 року у справі № 925/605/18, від 17 березня 2020 року у справі № 925/597/19, від 18 червня 2020 року у справі № 904/3491/19, від 08 жовтня 2020 року у справі № 904/5645/19.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Отже, є підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребування матеріалів справи.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного проваджесння зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 10 березня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Витребувати із Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 332/4439/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 липня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

А. С. Олійник

С. О. Погрібний