Номер провадження: 2-о/225/266/2021
Єдиний унікальний номер: 225/3847/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про залишення заяви без руху)

23 червня 2021 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Довженко О.В., розглянувши матеріали заяви представника заявника адвоката Чеботаєва Андрія Миколайовича (адреса: 84313, Донецька область, а/с 700, м. Краматорськ-13), який діє в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд.83), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника-адвокат Чеботаєв Андрій Миколайович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку щодо невідповідності останньої вимогам ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення зазначених вимог закону, до заяви про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на який посилається заявник як на підставу звільнення його від сплати судового збору, під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, з наведеного вище вбачається, що законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, збройний конфлікт тощо), яка потягла дію/наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який повинен бути підтверджений судом як факт, що має юридичне значення.

Сам по собі факт смерті особи на тимчасово окупованій території не звільняє заявника від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України свого батька, що помер внаслідок набряку головного мозку. В заяві також зазначено, що факт смерті необхідно встановити для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть встановленого в Україні зразка.

За наведених обставин, правові підстави звільнення заявника від сплати судового збору не зазначені, документи на підтвердження звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону - відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 243/12928/18 (провадження № 61-5728св19), ухвалах Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 243/9106/18, від 04 жовтня 2019 року у справі № 242/4145/19, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 350/2002/18.

При цьому, суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд. Вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом, не є перешкоджанням доступу до правосуддя.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Враховуючи, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року дорівнює 2270 грн., за подання до суду заяви про встановлення юридичного факту розмір судового збору становить 454,00 грн.

Отже, відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.175,177, ч.3 ст.185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника адвоката Чеботаєва Андрія Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - залишити без руху.

Надати заявникові десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для виправлення недоліків, а саме: для надання документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. чи/або документів на підтвердження звільнення заявника від сплати судового збору відповідно до закону.

У разі невиконання заявником вимог ухвали у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення сплати судового збору, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Довженко