КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/61/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «999» Іщенка Дениса Юрійовича на рішення Печерського районного суду м. Києва, постановленого суддею Остапчук Т.В. від 15 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «999», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вестін», про стягнення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальність «999», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вестін», про стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що у провадженні Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченко В.Г. перебуває виконавче провадження №55081515, в рамках якого приватним виконавцем виконавчого округу Татарченком В.Г. було накладено арешт згідно з постановами від 22.11.2017 року та 27.11.2017 року на грошові кошти, які розміщенні на рахунку Пенсійний «Арсенал», відкритому у АТ «Ощадбанк», на суму 18946 грн., але вказані постанови відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року були скасовані в частині накладеного арешту на грошові кошти на пенсійних рахунках. Оскільки постанова приватного виконавця Татарченка В.Г про арешт коштів була скасована щодо пенсійних рахунків позивача, то відповідно до ст.1212 ЦК України грошові кошти, стягнуті за період дії арешту з 22.11.2017 року до 21.05.2018 року, вважаються безпідставно набутим майном.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року в позові відмовлено з тих підстав, що відповідач є неналежним.

Не погодившись із рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «999» Іщенко Д.Ю. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду, а саме виключити з мотивувальної частини рішення вказівку на те, що стягнуті з ОСОБА_1 кошти є безпідставно набутим майном, мотивуючи тим, що суд першої інстанції вказав, що виниклі відносини підпадають під регулювання ст. 1212 ЦПК України, однак, апелянт вважає, що відсутні підстави застосовувати до вказаних правовідносин норми ст. 1212 ЦПК України, оскільки стягнуті з позивача кошти не є безпідставно набутими.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до неналежного відповідача.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановами приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. від 22.11.2017 р. та 27.11.2017 р було накладено арешт на рахунки боржника, проте, ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2018 року вказані постанови були скасовані, а постановою апеляційного суду від 04.07.2018 року були скасовані постанови в частині накладення арешту на пенсійні рахунки.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Загальні умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, адже отримання однією із сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що приватний виконавець є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки майно, яке підлягало стягненню, не набувалося приватним виконавцем, а тому він не є особою, з якої підлягає стягненню це майно.

З доводами апеляційної скарги про те, що набуте майно не можна розцінювати як безпідставно набуте, так як є рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_1 та є виконавчі листи, які підлягають до виконання, борг ОСОБА_1 не сплачено, а тому стягнення з нього були проведені правомірно, колегія суддів погоджується частково.

Дійсно судом встановлено, що на виконанні перебувають виконавчі листи , за якими позивач виступає боржником, листи на даний час не виконані.

В рішенні суду першої інстанції судом безпідставним стягненням було визнано лише стягнення саме з пенсійного рахунку боржника, на який не повинен був бути накладений арешт.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «999» Іщенка Дениса Юрійовича відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 16 лютого 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: