Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/480/21
Провадження № 2/382/504/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18 червня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що 05.03.2021 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї сторони по справі зареєстрували шлюб. Від спільного сімейного життя вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не склалося, сім`я розпалася. 26 грудня 2015 року рішенням Яготинського районного суду Київської області шлюб розірвано. Матеріальну допомогу відповідач на утримання доньки не надає, хоча згідно із ст. 180 СК України зобов`язаний надавати. Позивачка проживає в будинку АДРЕСА_1 з дочкою. Рухомого та нерухомого майна з дочкою не мають. Донька, ОСОБА_3 перебуває на обліку в поліклініці Яготинської центральної районної лікарні з діагнозом: атопічний дерматит та бронхіальна астма. Відповідач працює начальником відділення водій автомобільного відділення автотранспортної групи ЧТС ГУ ДСНС України у Київській області (м. Вишневе). Проживає в квартирі АДРЕСА_2 та має на праві власності автомобіль марки AUDI, модель А6, 2003 року випуску та отримує заробітну плату. Враховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі Ѕ частини від його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення донькою повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, оскільки відповідач спроможний сплачувати аліменти, а також враховуючи стан здоров`я дитини, та вважає достатнім надання довідки про реєстрацію дитини, та відповідач не підтвердив того факту, що на його утримання перебуває дитина. Позивачка на праві власності не має майна. Ваажає за необхідне розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не заперечує щодо сплати аліментів, проте враховуючи, що їх спільна дитина проживає з бабусею та дідусем, а позивачка не проживає разом з їх спільною дитиною, а проживає у м.Києві з іншим чоловіком. При цьому, він допомагає дитині добровільно та купив дитині комп`ютер. Має на праві власності автомобіль, який сам ремонтує. Інших утриманців не має.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, наведені сторонами доводи та заперечення щодо підстав та предмету позову, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі та приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з встановленим ст. 13 ЦПК України принципом диспозитивної цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 ЦПК України)

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, судовий (спірний) спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, тобто стягнення аліментів на підставі рішення суду, є можливим у разі відсутності домовленості ( договору) між батьками про сплату аліментів.

Виходячи з положень ст. ст. 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника податків; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошові коштів; доведенні стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2021 року в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Від спільного сімейного життя вони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 26 грудня 2015 року рішенням Яготинського районного суду Київської області шлюб розірвано (а.с. 4-7). ОСОБА_2 працює у ГУ ДПС у м. Києві, ДПІ у Дарницькому районі, проживає в квартирі АДРЕСА_2 та має на праві власності автомобіль марки AUDI, модель А6, 2003 року випуску (а.с. 8, 33-34). ОСОБА_1 працює у ТОВ «Фінансова гарантія» з 20.10.2020 року та має щомісячний сукупний дохід 6 000,00 грн. (а.с. 29). ОСОБА_3 , 2011 року народження, перебуває на обліку в поліклініці Яготинської центральної районної лікарні з діагнозом: атопічний дерматит та бронхіальна астма (а.с. 30). Зареєстрована позивачка та спільна дитина сторін по справі в АДРЕСА_1 (а.с.5-6, 9).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши повно і всебічно встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що спільна дитина сторін перебуває на утриманні позивачки та проживає з нею, що є однією із основних умов визначених СК України, для стягнення аліментів з того із батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь того із батьків, з ким проживає та знаходиться на утриманні дитина, а також враховуючи думку представника позивача щодо розгляду справи за наявними матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258-259, 265, 268, 354, 279, 141 ЦПК України, ст. ст.. 141, 150, 180-184 СК України, Декларацією прав дитини, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 29 червня 2021 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.