Провадження №2/523/1198/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в порядку спрощеного позовного провадження в місті Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , котра діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідно до розпорядження Київської райадміністрації за № 373 від 13.07.2017 року ОСОБА_1 , призначена опікуном малолітньої, на той час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією розпорядження Київської райадміністрації № 373 від 13.07.2017 року. Згідно з розпорядженням Суворовської райадміністрації за № 258 від 28.04.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти, що підтверджується копією розпорядження Суворовської райадміністрації № 258 від 28.04.2017 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ДНАП ОМР. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2018 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить 224/1000 частки квартири під № 156, 158/155, 157, АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, витягом з ДРРП на нерухоме майно.

Дана квартира належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері.

З інформаційного листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за № 859/01-02-19 від 23.09.2019 року позивачу стало відомо, що з 26.09.2015 року в належній ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований незнайомий громадянин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дане підтверджується інформаційним листом ДНАП ОМР від 23.09.2019 року за № 859/01-02-19.

ОСОБА_3 ніколи в квартиру АДРЕСА_3 не заселявся, не проживав в ній та не проживає на даний час, належних йому речей в зазначеній квартирі немає, що підтверджується актом про непроживання.

Наявність зареєстрованих людей у квартирі позбавляє власника законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Враховуючи зазначене, позивач просив його позов задовольнити, визнавши відповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням а саме, квартирою за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси Сувертак І. В. від 21 січня 2021 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 27.28).

Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 32).

Відповідачу направлялись повістки за адресою реєстрації, однак листи повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с. 34,35,38,39).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, причин неявки суду не сповістив та правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Київської райадміністрації за № 373 від 13.07.2017 року ОСОБА_1 , призначена опікуном малолітньої, на той час, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією розпорядження Київської райадміністрації № 373 від 13.07.2017 року. Згідно з розпорядженням Суворовської райадміністрації за № 258 від 28.04.2017 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини-сироти, що підтверджується копією розпорядження Суворовської райадміністрації № 258 від 28.04.2017 року. (а.с. 18).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою ДНАП ОМР. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2018 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності належить 224/1000 частки квартири під № 156, 158/155, 157, АДРЕСА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, витягом з ДРРП на нерухоме майно. (а.с. 9-11).

Дана квартира належить ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері.

З інформаційного листа Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради за № 859/01-02-19 від 23.09.2019 року позивачу стало відомо, що з 26.09.2015 року в належній ОСОБА_2 квартирі АДРЕСА_3 зареєстрований незнайомий громадянин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дане підтверджується інформаційним листом ДНАП ОМР від 23.09.2019 року за № 859/01-02-19. (а.с. 7).

ОСОБА_3 ніколи в квартиру АДРЕСА_3 не заселявся, не проживав в ній та не проживає на даний час, належних йому речей в зазначеній квартирі немає, що підтверджується актом про непроживання. (а.с. 8).

Наявність реєстрації ОСОБА_3 в квартирі, змушує позивача сплачувати комунальні платежі за відповідача, який не користується та не проживає у вказаній квартирі. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню будинку та прибудинкової території в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців з урахуванням відповідача, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів які ОСОБА_1 вимушена сплатити таким службам за надані послуги.

Наявність зареєстрованих людей у квартирі позбавляє власника законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном.

Як вказано у Постанові ВСУ № 6-709цс16 від 16.11.2016 року, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. За результатом розгляду вказаної справи ВСУ постановив: «Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком, що розташований АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням».

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Припинення права користування житлом у колишнього власника, тягне за собою втрату його членами сім`ї права користуватися житлом.

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 25 липня 2018 року у справі № 638/13030/13-ц, провадження № 61-20713св18.

Відповідач залишаючись зареєстрованим у квартирі, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Враховуючи встановлені у справі обставини, та те що між сторонами у справі договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні не укладались, суд дійшов висновку про те, що відповідач залишаючись зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_5 , власником якого є ОСОБА_2 , є сторонньою особою, яка перешкоджає позивачу належним чином користуватися і володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує права власника, ОСОБА_2 .

Такого висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 29 січня 2018 року у справі № 766/1955/16-ц, провадження № 61-755св18.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131 141, 206, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , котра діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2021 року.

Суддя