Справа № 524/8736/19
Провадження № 2/524/79/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника ТОВ «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ПП «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_7 , Приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_8 , третя особа - ОСОБА_9 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним акту приймання - передачі нерухомого майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука знаходиться вищевказана цивільна справа.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять призначити справу до судового розгляду.

Представник відповідачів ТОВ «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ПП «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 - ОСОБА_10 не підтримує раніше подане клопотання про припинення зловживань позивача. Просить за результатами розгляду підготовчого судового засідання закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання зазначає, що на його думку підстави та предмет позовних вимог ОСОБА_1 в даній справі є надуманими та протизаконними. Предметом спору в справі є майнові права, однак після використання майнових прав за їх цільовим призначенням для проведення державної реєстрації, такий предмет спору, як майнові права, припиняють існування. Крім того, вважає, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підтримує клоатнння про закриття провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечують. Вважають, що предмет спору існує, оскільки оскаржується дійсність договорів купівлі-продажу майнових прав.

Вислухавши заявлене клопотання та думку учасників процесу з приводу нього, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ст.16 ЦК України, кожна особа має права звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має права в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору перестав існувати після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18.

Слідуючи принципу диспозитивності цивільного судочинства (стаття 13 ЦПК України), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та третя статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач має право в межах вимог процесуального закону припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову.

Разом з цим, таких клопотань позивачем не заявлено.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним акту приймання - передачі нерухомого майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності.

Існування фактичних обставин справи, на які посилається позивач, а саме укладений між позивачем та ТОВ «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП» договір про спільне закінчення будівництва від 03.05.2017 року, позиція позивача, який зазначає про не виконання відповідачем ТОВ «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП» своїх зобов`язань, наполягає на розгляді справи, свідчать про існування спору між сторонами та враховуючи суб`єктний склад сторін вказаний спір не може бути віднесений до іншої юрисдикції.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17(касаційне провадження № 61-13405св18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що: «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст. 255 ЦПК України для задоволення клопотання представника відповідачів ОСОБА_6 про закриття провадження по справі.

Оскільки у задоволенні клопотання про закриття провадження відмовлено відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Згідно п. 15 ч.2 вказаної статті, у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1ст. 200 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає. Підстав для відкладення підготовчого судового засідання немає.

У зв`язку з викладеним суд вважає можливим закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 196-200, 255, 259, 260 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідачів ТОВ «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ПП «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 - ОСОБА_10 про закриття провадження по справі та скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Закрити підготовче провадження та призначити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_7 , Приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_8 , третя особа - ОСОБА_9 , про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання недійсним акту приймання - передачі нерухомого майна, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності до судового розгляду.

Про час, дату та місце судових засідань з розгляду справи по суті повідомити учасників справи.

Встановити наступний порядок дослідження доказів: заслухати пояснення учасників справи, дослідити письмові докази.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Предоляк