Провадження № 2/127/2032/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Біля року сторони припинили подружні відносини та сумісне проживання. Наразі позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що відповідач, проживаючи окремо, належної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Також позивач зазначила, що відповідач має задовільний стан здоров`я, аліменти нікому не сплачує. За таких обставин, позивач вважає за доцільне звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця, але на кожну дитину не менше 50 % і не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.05.2021 року відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Відповідачем визнано позовні вимоги в повному обсязі, що підтверджується його заявою від 31.05.2021 року.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Положення ч. 2 ст. 182 СК України викладено в новій редакції, згідно з якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.05.2005 року.

Відповідач є батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. (а.с. 4,5)

Сторони проживають окремо. Матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В позовній заяві позивач ставить вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника щомісяця, але на кожну дитину не менше 50 % і не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про платоспроможність відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі, тому позов підлягає задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 141,142 ЦПК України.

Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір, як особа звільнена від його сплати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 454,00 грн., враховуючи визнання позову відповідачем та на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 700,00 грн. за складання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 180, 181, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 142, 263-265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 07.05.2021 р. і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , судовий збір у дохід держави в розмірі 454,00 грн., та на користь ОСОБА_1 700,00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя