Провадження № 2/235/1301/21
Справа № 235/3230/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря судового засідання Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є спільною частковою власністю, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на підставі свідоцтва про право власності від 21.11.2005 року належить 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В його користуванні знаходиться диспетчерська, зазначена в технічному паспорті літерою А-1, зальною площею 23,7 кв.м, гараж, зазначений в технічному паспорті літ.З-1, загальною площею 738,1 кв.м., трансформатор, зазначений літерою в технічному паспорті О-1, загальною площею 34,0 кв.м., слюсарна майстерна, зазначена в технічному паспорті літерою К-1, загальною площею 392,6 кв.м. Належна йому 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на земельній ділянці, яка є власністю Покровської міської ради. Відповідач є співвласником цілісного майнового комплексу, розташованого за вказаною адресою. Йому належить 12/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 5934 та 14/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 5937. Згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2020 року 17/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за вказаною адресою належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1799 та 6/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 3044 були виділені із майна що є в спільній частковій власності та визнане право власності на виділене майно, а також припинено право спільної часткової власності на виділені частки. Тобто відповідач є єдиним співвласником нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за вказаною адресою. Оскільки вищевказаний цілісний майновий комплекс знаходиться у спільній частковій власності двох співвласників, він має намір здійснити виділ в натурі належного йому на праві власності нерухомого майна в окремий самостійний об`єкт нерухомості з присвоєнням цьому об`єкту окремої адреси. Згідно технічного паспорту, складеного 07.05.2021 року ТОВ «ГРОШ ЦЕНА» йому належить 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до висновку від 07.05.2021 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за технічними показниками 51/100 частина об`єкта, розташованого за вказаною адресою, є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі. Як вбачається з технічного паспорту та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу відокремлена одна від одної, облаштована окремим входом, системи електропостачання, опалення, водопостачання і каналізації на даний час відокремлені по кожному із співвласників.

На підставі наведеного просив виділити йому в натурі із спільної часткової власності 51/100 частину нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , припинити у нього право спільної часткової власності на це майно та визнати за ним право власності на виділене майно.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності.

Визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.11.2005 року, серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 на підставі рішення виконавчого комітету Красноармійської міської ради Донецької області від 16.11.2005 року належить 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в Красноармійському бюро технічної інвентаризації 09.12.2005 року, реєстраційний номер 12852177 (а.с.8-9).

ОСОБА_2 є співвласником цілісного майнового комплексу, розташованого за вказаною адресою. Йому належить 12/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за вказаною адресою, на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 5934 та 14/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу, на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області та зареєстровано в реєстрі за № 5937 (а.с.8).

Згідно рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10.09.2020 року 17/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за вказаною адресою належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 1799 та 6/100, частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського нотаріального округу Донецької області та зареєстрованого в реєстрі за № 3044, були виділені із майна, що є в спільній частковій власності та визнане право власності на виділене майно, а також припинено право спільної часткової власності на виділені частки (а.с.28-33).

Відповідно до висновку від 07.05.2021 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за технічними показниками 51/100 частина об`єкта, розташованого за вказаною адресою, є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с.12-22).

Згідно частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути виділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільної майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ ( поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ ( виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику частка, якого зменшилась.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні .Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181ЦКУкраїни та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Пунктом 2.3 розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи 51/100 частина нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу відокремлена одна від одної, облаштована окремим входом, системи електропостачання, опалення, водопостачання і каналізації на даний час відокремлені по кожному із співвласників.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах норм чинного законодавства, які позивач не порушує, частка позивача в домоволодінні складається із конкретних приміщень, які ізольовані від приміщень іншого співвласника, має окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, при цьому не порушуються права іншого співвласника, про що він зазначив в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Отже, для виділу своєї частки в натурі та припинення на свою частку майна у праві спільної сумісної власності необхідно укласти нотаріально посвідчений договір за згодою співвласника. Оскільки позивач не може отримати згоди від співвласника нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу на укладення договору про поділ спільної часткової власності, він змушений звернутися з цим позовом до суду та в судовому порядку виділити свою частку зі спільної часткової власності.

Відповідно до ст.ст.355, 364 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про виділ частки із майна, що є спільною частковою власністю задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1 в натурі із спільної часткової власності 51/100 частину нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на виділене майно, а саме «А-1» - диспетчерську, загальною площею 23,7 кв.м, «3- 1» - гараж, загальною площею 738,1 кв.м, в тому числі основна площа приміщень 697,9 кв.м, допоміжна площа приміщень - 38,4 кв.м, площа літніх приміщень 1,8 кв.м, «О-1» - трансформатор, загальною площею 34,0 кв.м, «К- 1» - слюсарну майстерню, загальною площею 392,6 кв.м, в тому числі основна площа приміщень 380,3 кв.м, допоміжна площа приміщень - 12,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 51/100 частину нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу, що складається з «А-1» - диспетчерську, загальною площею 23,7 кв.м, «3- 1» - гараж, загальною площею 738,1 кв.м, в тому числі основна площа приміщень 697,9 кв.м, допоміжна площа приміщень - 38,4 кв.м, площа літніх приміщень 1,8 кв.м, «О-1» - трансформатор, загальною площею 34,0 кв.м, «К- 1» - слюсарну майстерню, загальною площею 392,6 кв.м, в тому числі основна площа приміщень 380,3 кв.м, допоміжна площа приміщень - 12,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Згідно п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко