ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Чернівці

справа № 727/7578/16-ц

провадження №22-ц/822/652/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів:Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

за участю: приватного виконавця Коломійця В.К., представника ОСОБА_1 Карпюк Ю.М., представника АТ «Ощадбанк» Калмикової С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича про примусове проникнення до житлового приміщення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Смотрицького В.Г.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст подання приватного виконавця

У квітні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення, квартири АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що в нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 65210999, що включає в себе виконавче провадження №64627565 з примусового виконання виконавчого листа №727/7578/16, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 12 лютого 2021 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна від 25 грудня 2007 року №6608, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 108,40 кв. м, в тому числі житловою площею 56,20 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в рахунок погашення боргових зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 05 грудня 2007 року № 909 (зі змінами та доповненнями) на загальну суму 1 383 386 грн. 83 коп., з яких: 521 573 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом, 84 312 грн.41 коп. 3% річних, 777 500 грн.44 коп. інфляційні втрати; виконавче провадження №64627565 з примусового виконання виконавчого листа №727/7578/16, виданого Шевченківським районним судом м.Чернівці 12 лютого 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» судових витрат в рівних частках по 25938 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок з кожного.

Вказував на те, що боржник у добровільному порядку не допускає приватного виконавця для перевірки майнового стану та опису квартири АДРЕСА_1 , чим унеможливлює виконання судового рішення. Приватним виконавцем вжито всі заходи виконання рішення, які не потребують проникнення до володіння боржника, а повне виконання рішення можливо лише за умови проникнення до майна боржника з метою проведення опису та арешту такого.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 квітня 2021 року подання задоволено.

Надано дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Чернівецької області Коломієць В.К. на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується, чиняться перешкоди своєчасному та в повному обсязі вчиненню приватним виконавцем виконавчих дій, що є підставою для надання приватному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні подання приватного виконавця, стягнути на його користь судові витрати.

Посилається на те, що ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року зупинено виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 березня 2021 року, про що 26 квітня 2021 року було повідомлено приватного виконавця, що підтверджується копією заяви про зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, станом на 26 квітня 2021 року та до моменту розгляду судом першої інстанції подання приватного виконавця, останньому було достовірно відомо, що він не вправі вчиняти дії з виконання судового рішення, про що він був зобов`язаний повідомити суд першої інстанції.

У відзивах на апеляційну скаргу приватний виконавець та АТ «Ощадбанк» просять відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити без змін ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 квітня 2021 року.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки нерухомого майна від 25 грудня 2007 року № 6608, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 108,40 кв. м, в тому числі житловою площею 56,20 кв. м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в рахунок погашення боргових зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії від 05 грудня 2007 року № 909 (зі змінами та доповненнями) на загальну суму 1 383 386 грн. 83 коп., з яких: 521 573 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом, 84 312 грн.41 коп. 3% річних, 777 500 грн.44 коп. інфляційні втрати, - шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Чернівецького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в рівних частках по 25938 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 50 копійок з кожного.

23 лютого 2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 64627565 з примусового виконання вказаного виконавчого листа та направлено боржнику вимогу про забезпечення доступу до майна.

З метою перевірки майнового стану та опису вказаного майна приватним виконавцем було здійснено виїзди до квартири АДРЕСА_1 , однак вчинити виконавчі дії не вдалося по причині відмови допустити приватного виконавця до майна та відчинити двері до вказаної квартири, що підтверджується актами від 30 березня 2021 року та 14 квітня 2021 року.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Задовольняючи подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції виходив з того, що боржником рішення суду в добровільному порядку не виконується, чиняться перешкоди своєчасному та в повному обсязі вчиненню приватним виконавцем виконавчих дій, що є підставою для надання приватному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

З таким висновком не погоджується колегія суддів.

Згідно із ч.1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 13 ч.3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, що 23 лютого 2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 64627565 з примусового виконання виконавчого листа по примусовому виконанню постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року про звернення стягнення на предмет іпотеки та направлено боржнику вимогу про забезпечення доступу до майна.

З метою перевірки майнового стану та опису вказаного майна приватним виконавцем було здійснено виїзди до квартири АДРЕСА_1 , однак вчинити виконавчі дії не вдалося по причині відмови допустити приватного виконавця до майна та відчинити двері до вказаної квартири, що підтверджується актами від 30 березня 2021 року та 14 квітня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

12 квітня 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року.

22 квітня 2021 року приватний виконавець звернувся до суду з даним поданням, яке зареєстроване судом 27 квітня 2021 року.

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав приватному виконавцю заяву про зупинення виконавчого провадження, посилаючись на те, що ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження та зупинено виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року.

Отже, враховуючи те, що як на момент здійснення приватним виконавцем 14 квітня 2021 року виїзду до квартири АДРЕСА_1 , так і на момент розгляду подання приватного виконавця, виконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року було зупинено ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2021 року, приватний виконавець був позбавлений можливості вчиняти будь-які виконавчі дії з виконання вказаного рішення, в тому числі звертатися з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та відмови у задоволенні подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до майна боржника.

Щодо розподілу судових витрат

Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та відмову в задоволенні подання приватного виконавця, отже з приватного виконавця слід стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 454 гривні (2270*,2).

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, надавши детальний розрахунок таких витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 у даній справі представляла адвокат Фодчук О.В., відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 18 травня 2021 року.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надав детальний опис виконаних адвокатом робіт та копію квитанції до прибуткового касового ордера №010621 від 01 червня 2021 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 сплатив адвокату грошові кошти в сумі 4000 грн. за надання правничої допомоги, а саме: усну консультацію (1год), вартістю 1000 грн.; підготовку апеляційної скарги (3 год.), вартістю 3000 грн.

У судовому засіданні приватний виконавець заперечував щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, просив у задоволенні клопотання про стягнення витрат відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів вважає, що визначений ОСОБА_1 та його адвокатом розмір витрат на професійну правничу допомогу, а саме: усна консультація, підготовка апеляційної скарги та витрачений адвокатом час на їх складання (4 год) вартістю 4000 грн. є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на те, що доводи викладені адвокатом у апеляційній скарзі зводяться лише до постановлення Верховним Судом ухвали про зупинення виконання постанови апеляційного суду.

Крім того, консультація з вивчення документів, зважаючи на те, що приватним виконавцем викладено вимоги подання на двох з половиною аркушах та додано до нього копії матеріалів виконавчого провадження на 5 аркушах, не потребує затрати адвокатом однієї години часу його роботи.

Отже, з урахуванням вимог ст.141 ЦПК України щодо пропорційності, розумності, необхідності, заперечення приватного виконавця щодо стягнення таких витрат, суд апеляційної інстанції, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну допомогу та стягнення з приватного виконавця на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції у розмірі 1000 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому її слід скасувати та ухвали нове рішення, яким у задоволенні подання приватного виконавця про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту майна боржника відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27 квітня 2021 року скасувати.

У задоволенні поданням приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця Віталія Кириловича на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1454 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 червня 2021 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк