Справа № 199/6998/19
УХВАЛА

іменем України

19.02.2021 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання представника відповідача - адвоката Шахторіна Артема Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про компенсацію понесених судових витрат відповідачем в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 10.02.2021 р. прийнято відмову позивача ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним та провадження у цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним закрито.

11.02.2021 р. від представника відповідача надійшла заява про компенсацію понесених судових витрат відповідачем, в якій заявлено вимогу про стягнення з позивача на користь відповідача документально підтверджених понесених судових витрат по справі в сумі 10 100 грн. 40 коп. з посиланнями на норми ч. 3, 5 ст. 142 ЦПК України.

На підтвердження обставин, викладених у клопотанні, суду надано:

договір про надання професійної допомоги від 11.12.2019;

додаткову угоду №01/19 від 11.12.2019 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 11.12.2019;

додаткову угоду №01/19 від 25.11.2020 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 11.12.2019;

акт приймання-передачі виконаних робіт (надання юридичних послуг) від 10.02.2021;

квитанції від 17.12.2019, 04.03.2020, 20.03.2020 та 25.05.2020 08.01.2020 на підтвердження фактичної оплати 10000,00 грн. (в завірених копіях).

Крім того надано фіскальні чеки на суму 100, 40 грн. на підтвердження витрат, пов`язаних з відправкою поштової кореспонденції (адвокатських запитів та відзиву на позовну заяву).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу (ч. 6 ст. 142 ЦПК України).

Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то в силу п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу суд враховує, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то для суду наявні підстави для стягнення таких витрат.

При визначенні суми витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд враховує, що будь-яких клопотань від позивача щодо неспівмірності витрат та їх зменшення не надходило.

Відтак, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 грн., витрачені відповідачем, документально підтверджені, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому наявні підстави для задоволення заяви про стягнення понесених судових витрат в цій частині.

При цьому, суд не бере до уваги витрати в розмірі 100,40 грн. (витрати, пов`язані з відправою поштової кореспонденції), оскільки на підтвердження вказаних витрат представником відповідача надано копії розрахункових документів з АТ «Укрпошта» від 05.08.2020, 23.10.2020 та 09.12.2020 (два документи), в яких зазначено певних адресатів (в розрахункових документах від 09.12.2020 взагалі відсутнє найменування адресату).

Водночас, встановити, що за даними розрахунковими документами сплачено послуги відправки саме адвокатських запитів та відзиву не представляється можливим (відсутній опис вкладень відправлення відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 №270); основною метою використання опису вкладення є одержання офіційних доказів направлення адресату конкретного переліку документів.

Суд також не визнає слушними посилання представника відповідача на приписи ч. 5 ст. 142 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Подання заяви про відмову від позову це диспозитивне право позивача, та сам факт подання заяви про відмову від позову не свідчить про необґрунтованість дій позивача.

Відповідач з приводу необґрунтованість дій позивача не наводить міркувань.

Будь-які докази на спростування зазначених вище висновків суду відповідачем не надані.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 133 , ч. 2 ст. 137, ч. 3 ст. 142, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261, ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача - адвоката Шахторіна Артема Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про компенсацію понесених судових витрат відповідачем в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , де третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Дата підписання ухвали 19.02.2021 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Спаї