Справа № 289/908/21
Номер провадження 2/289/509/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Пилиповицького старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за кожним з них права на 1/2 частину:

- земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_2;

- земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_2, яке вона фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті матері ОСОБА_3 являються спадкоємцями за законом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої серед іншого входить: право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044377 за № 101 від 20.12.1996; право на земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , яке належало останньому на підставі сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044376 за № 100 від 20.12.1996, але у зв`язку із тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачені, позивачі не мають можливості оформити право на спадщину в нотаріальному порядку, що і стало підставою їх звернення до суду за захистом своїх прав.

Сторони в підготовче засідання не з`явилися, від позивачів надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують (а.с.95,97), від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.93).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 2 ст. 49, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

З матеріалів справи вбачається, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась у 2001 році, тобто до 01.01.2004, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" регламентовано, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом спадкування.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 529, 548-549 ЦК УРСР, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: с. Мар`янівка, Шполянський р-н, Черкаська обл., 20633, РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Пилиповицького старостинського округу Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області (місцезнаходження: вул. Чайківська, 2, с. Пилиповичі, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12253, ) про визнання права власності на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1 , право на:

-1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044376 від 20.12.1996;

-1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044377 від 20.12.1996.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2 , право на:

-1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044376 від 20.12.1996;

-1/2 частину земельної частки (паю) розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Шевченка АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 77 років у АДРЕСА_2, що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) ЖТ № 0044377 від 20.12.1996.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко