Справа № 131/1207/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2021 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Сапіги М.Я.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Іллінецької міської ради, про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона є рідною бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є рідними дітьми її дочки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . З моменту смерті її дочки онуки постійно проживають разом з нею, вона самостійно займається їх вихованням, утриманням, лікуванням, навчанням, піклується про їх фізичний та духовний розвиток. Відповідач по справі після народження меншої дочки залишив сім`ю та припинив свою участь у житті дітей. З того часу відповідач жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не має наміру проявляти до дітей батьківської турботи, не цікавиться дітьми, не турбується про їх розвиток. Крім цього, відповідач визнає той факт, шо дітям найкраще буде з нею, оскільки діти постійно проводять час з нею та виявляють самостійне бажання проживати разом з бабусею, тому позивач ОСОБА_1 просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 14.01.2021 прийнято дану позовну заяву, яка надійшла з Іллінецького районного суду Вінницької області, для розгляду за підсудністю та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.05.2021 задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 та замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Орган опіки і піклування Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області на належну - Службу у справах дітей Іллінецької міської ради.

В підготовче засідання 22.06.2021 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце проведення підготовчого засідання.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служби у справах дітей Іллінецької міської ради в підготовче засідання 22.06.2021 не з`явився, однак попередньо на адресу Вінницького районного суду Вінницької області надійшов висновок органу опіки та піклування Іллінецької міської ради щодо розв`язання даного спору.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважав можливим провести підготовче засідання 22.06.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки учасників справи, викладені у надісланих до суду письмових заявах, вивчивши письмові докази по справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7 ) 04.03.2006 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, про що було складено актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 04.03.2006 (а.с. 10).

Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 народились двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 03.07.2006 та серії НОМЕР_3 від 03.04.2018, видане повторно (а.с. 11, 12).

12.05.2009 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був розірваний, про що був складений відповідний актовий запис № 43, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 12.05.2009 (а.с. 9).

14.09.2013 ОСОБА_6 повторно уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного тсану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 5 від 07.10.2020 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Іллінці померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 21.08.2020 (а.с. 7).

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як матері та дочки, підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_6 , де в графі мати вказана « ОСОБА_11 », а також копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_11 ) серії НОМЕР_7 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 неповнолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають разом з бабусею ОСОБА_1 , є всі задовільні умови для проживання дітей. Батько не бере участі у вихованні дітей, не приймає участі у їх житті. Вказане підтверджується актом обстеження умов проживання від 08.10.2020 (а.с. 14).

З довідки № 92, виданої Іллінецькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Іллінецької районної ради Вінницького району Вінницької області 12.10.2020, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дійсно навчаються в Іллінецькій ЗОШ І-ІІІ ступенів Іллінецької районної ради Вінницького району Вінницької області. ОСОБА_1 є опікуном неповнолітніх дітей у зв`язку зі смертю ОСОБА_5 . Батько ОСОБА_2 участі у шкільному житті дітей не приймає (а.с. 15).

З довідки № 255, виданої Іллінецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області 08.10.2020, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , працює в Іллінецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області з 01.11.2000 по даний час на посаді секретаря сільської ради. На даний час займається опікою неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батько дітей ОСОБА_2 участі в їх житті не бере, усім до смерті займалась мати (а.с. 16).

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Позивач ОСОБА_14 до матеріалів позовної заяви долучила висновок органу опіки та піклування Іллінецької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав № 28 від 29.09.2020, однак суд не приймає до уваги даний доказ, оскільки орган опіки та піклування Іллінецької сільської ради знаходиться на стадії припинення.

На виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 19.05.2021, 17.06.2021 на адресу Вінницького районного суду Вінницької області надійшов висновок органу опіки та піклування Іллінецької міської ради № 149 від 14 червня 2021 року, зі змісту якого вбачається, що орган опіки та піклування Іллінецької міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є доцільним у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 150 СК України закріплюється обов`язок батьків виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати до самостійного життя та поважати її.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно зі статтею 51 Конституції України, статтею 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Крім того, в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тому зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження 61-2175св20), від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18 (провадження № 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17 (провадження № 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19).

Викладені обставини та підтверджуючі їх докази свідчать про те, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , передбачені ст.ст. 150-155, 180 СК України, а саме: їх матеріально не утримує, не цікавиться розвитком та станом їх здоров`я, переклавши виконання своїх обов`язків на бабусю дітей - ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позов обґрунтованим, відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки це буде сприяти інтересам неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останньою витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 150, 164-166, 180 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 206, 211, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Іллінецької міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Іллінецької міської ради, адреса місцезнаходження: м. Іллінці, вул. Соборна, 19.

Дата складення повного судового рішення - 25.06.2021.

СУДДЯ Ю.Ф. Карпінська