УХВАЛА

"24" червня 2021 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Зуб Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,-

В С Т А Н О В И В:

14.06.2021 року в системі «Електронний суд» надійшла до суду вказана заява, в якій заявник просить забезпечити майбутній позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 01.04.2021 року вчинений ПН Івано-Франківського МНО Личук Т.В. за реєстр. в реєстрі за №5570 про стягнення з заявника на користь ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» заборгованості, яка виникла за кредитним договором №3/3263133 від 04.02.2019 року.

Вказану справу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 року було розподілено судді Зуб Г.А.

Відповідно до ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині дванадцятій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19, який в силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховувати суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що і є місцем

виконання виконавчого напису в даному випадку, відомості про місце роботи заявника відсутні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 31 ЦПК України, дану заяву передати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова, оскільки вона подається до суду за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 149, 152, 258, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу № 953/11279/21 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - надіслати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Харкова (адреса: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 45).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 24 червня 2021 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ