Справа № 728/906/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмач в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Дмитрівської селищної ради (далі Заявник) звернувся до суду із даною заявою, в якій на підставі ст.1277 ЦК України просить визнати відумерлою спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , зокрема у виді права на земельну ділянку площею 5.5 умовних кадастрових гектарів на території Дмитрівської селищної ради, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0140801 належало ОСОБА_1 , та передати вказану спадщину територіальній громаді Дмитрівської селищної ради, оскільки після смерті ОСОБА_1 вона ніким не успадкована.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30.04.2021 вказану заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено судовий розгляд на 20.05.2021.

20.05.2021 провадження у справі було зупинено до перегляду Верховним судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи № 671/22/19 (провадження №61-9511св19) за заявою Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, заінтересовані особи: Державна фіскальна служба України Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, Волочиська районна державна адміністрація про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність.

Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 31.05.2021 провадження у справі було поновлено та призначено судове засідання на 25.06.2021.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник Заявника заяву про визнання спадщини відумерлою підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі; представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, Суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , яка на момент смерті одна була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с.9, 12 14).

Відповідно до повідомлення Відділу у Бахмацькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 16.03.2021 № 29-25-0.22-44/102-21, на ім`я ОСОБА_1 Бахмацькою райдержадміністрацією 01.11.1996 був виданий сертифікат серії ЧН № 0140801 на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Крапив`янське» Кропивненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області.

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру та повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори №403/01-16 від 13.05.2021, спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не відкривалась, оскільки ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини не звертався (а.с.46-47).

Відповідно до ст.ст.2, 5 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, Дмитрівська селищна рада посилалася на положення ст.1277 Цивільного кодексу України.

Так, положеннями ст.1277 Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

У даній конкретній справі часом відкриття спадщини є день смерті ОСОБА_1 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні норми ЦК Української РСР 1963 року.

Згідно зі ст.524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємтво за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК УРСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до положень ч.1 ст.555 ЦК УРСР 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: 1) якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; 2) якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; 3) якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; 4) якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); 5) якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

За змістом ст.560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу).

Отже, положеннями ЦК УРСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою та передачу її у комунальну власність.

Норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, за якими цей кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

Із метою єдності правозастосовної практики і уникнення колізій щодо спадкування державою (стаття 555 ЦК УРСР) та переходу спадщини, визнаної судом відумерлою, у власність територіальної громади (стаття 1277 ЦК), правила абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК необхідно застосовувати, якщо спадщина відкрилась після ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Таким чином, сплив однорічного строку, встановленого частиною другою статті 1277 ЦК та абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

Вказаний висновок викладений у Постановах Верховного Суду від 21.10.2019 у справі № 671/1153/18-ц (провадження № 61-5353св19) та від 18.05.2020 у справі №671/902/18 (провадження №61-45890св18).

Аналогічні висновки викладені також у Постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №391/769/17 (провадження № 61-39068св18), від 17.10.2019 у справі № 671/1656/17 (провадження № 61-5099св18), від 21.10.2019 у справі № 671/1153/18-ц (провадження № 61-5353 св 19), від 21.10.2019 у справі №671/23/19 (провадження №61-7584св19), від 11.11.2019 року у справі №671/24/19, (провадження №61-8643св19), від 04.12.2019 у справі №671/1558/18 (провадження №61-15487св19), від 13.01.2020 у справі № 671/1090/18 (провадження № 61-1383св19).

Окрім того, провадження у даній справі зупинялося до перегляду Верховним судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи № 671/22/19, у якій Верховний суд сформував наступний висновок щодо застосування норм права (Постанова від 24.05.2021, провадження №61-9511сво19). Так, Верховний суд вказав, що під відкриттям спадщини розуміється настання певних юридичних фактів, які зумовлюють виникнення спадкових правовідносин. При цьому як юридичний факт відкриття спадщини характеризується двома параметрами: (1) часом відкриття; (2) місцем відкриття. Час відкриття спадщини має важливе значення, оскільки на час відкриття спадщини визначаються, зокрема: склад спадщини; коло спадкоємців; матеріальний закон, який буде застосовуватись до спадкових відносин.

За загальним правилом, дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим законодавець передбачає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Проте із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ними чинності абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих пунктом передбачається виняток.

У ЦК УРСР законодавець, на відміну від ЦК України та існування конструкції «відумерлої спадщини», передбачав автоматичний перехід спадщини за правом спадкоємства до держави. Будь-яких дій щодо прийняття спадщини держава не здійснювала. Держава при існуванні юридичних фактів, визначених пунктами 1-5 частини першої статті 555 ЦК УРСР, завжди приймала спадщину і не могла від неї відмовитися. Оскільки держава не мала права відмовитися від прийняття спадщини, то у випадку, коли спадкоємці за законом або за заповітом не прийняли спадщину або відмовилися від спадщини, спадщина вважалася прийнятою державою. З урахуванням того, що в частині першій статті 555 ЦК УРСР закріплювався автоматичний перехід спадщини до держави, та існував строк шість місяців для прийняття спадщини іншими спадкоємцями, то абзац 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України може застосовуватися тільки, якщо спадщина відкрилась після ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мали право спадкування відповідно до норм ЦК УРСР. Тому однорічний строк, який встановлений частиною другою статті 1277 ЦК України та в абзаці 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції, підстав для визнання спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 у 1996 році відумерлою, Суд не вбачає, а тому дана заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та кеpуючись ст.ст. 2,4, 247, 259, 263-265, 293, 315, 338 ЦПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Дмитрівської селищної ради Бахмацького району Чернігівської області, заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання спадщини відумерлою відмовити повністю.

Заявник Дмитрівська селищна рада Бахмацького району Чернігівської області, 16572, с.м.т.Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, вул.Незалежності, 18, .

Заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, 14000, м.Чернігів, проспект Миру,14, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Бахмацький районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода