Справа № 203/1884/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Биченковій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Чечелівський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),-

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначили, що з 04.03.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, підчас якого в них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ним не склалось, в зв`язку із різними поглядами на вжиття та взаємне непорозуміння. Внаслідок чого, з жовтня 2020 року вони припинили фактичні шлюбні відносини, разом не проживають та спільне господарство не ведуть. Вважать, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Також заявники зазначили, що між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини, про що укладено відповідні нотаріально посвідчені договори. Посилаючись на вказані обставини, заявники просили розірвати шлюб між ними.

В наданих до суду письмових заявах заявники просили розглянути справу без їх участі, зазначивши про підтримання поданої заяви.

Заінтересована особа явку свого представника не забезпечила, про причини неявки не повідомила.

З урахуванням цього, враховуючи положення ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності заявників та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши надані до неї письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №153.

Від шлюбу мають малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

Статтею ст.109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Таким чином, відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Як зазначили заявники, з жовтня 2020 року вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Таким чином, виходячи із фактичних взаємин сторін вбачається, що розлад в сім`ї не має тимчасового характеру, шлюб між сторонами носить формальний характер та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Також до заяви долучено нотаріально посвідчені договори про сплату аліментів на утримання дитини від 13.04.2021 року та договір про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні від 13.04.2021 року, відповідно до яких заявниками погоджено питання щодо місця проживання їх спільної дитини, її утримання та участі кожного з батьків у здійсненні ними права на особисте виховання дитини.

З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, дотримання заявниками вимог ст.109 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить інтересам заявників, а тому спільну заяву останніх про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Враховуючи зазначення в заяві заявниці ОСОБА_2 залишити обране під час реєстрації шлюбу прізвище та положення ст.113 СК України, після розірвання шлюбу прізвище останньої слід залишити - ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,21,24,56,109,112,113 СК України, ст.ст.2,4,5,10-13,76-80,141,211,223,247,258,259,263-268,293,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Чечелівський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 04 березня 2016 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №153 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище заявниці ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 червня 2021 року.

Суддя С.Ю.Казак