Справа № 178/458/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
24 червня 2021 року Криничанский районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Берелет В.В.,
секретаря Кирсань Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Криничанської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
Позивачка звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 . Через деякий час після народження дитини, стосунки між ними поступово почали псуватися, через відсутність порозумінь, відповідач почав періодично залишати сім`ю, перестав приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини. Однією сім`єю не проживають з грудня 2018 року. Вона разом з сином переїхала проживати за своїм місцем реєстрації, у будинок своїх батьків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок належить батькові позивачки згідно договору купівлі-продажу. За її місцем проживання створені всі належні умови для комфортного проживання, кімната дитини обладнана усім необхідним; вона має можливість повною мірою займатися вихованням, фізичним та духовним розвитком, має постійну роботу. Також на даний час має можливість періодично вивозити дитину за кордон в цілях оздоровлення та відпочинку. Відповідач є працездатним, що дає змогу допомагати утримувати спільну дитину. Cторони проживають окремо, дитина мешкає з позивачкою. Відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Ураховуючи викладені обставини, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 908 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 8500 грн.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Криничанської селищної ради про день та час розгляду справи сповіщений.
Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що сторони проживали однією сім`єю з 2013 року. Від цивільного шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого, повторно, 09 грудня 2020 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Через деякий час після народження дитини, стосунки між ними поступово почали псуватися, через відсутність порозумінь, відповідач почав періодично залишати сім`ю, перестав приймати участь у виховання та забезпеченні дитини. Однією сім`єю сторони не проживають з грудня 2018 року. Позивачка разом з сином переїхала проживати за своїм місцем реєстрації, у будинок своїх батьків, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності її батькові - ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 13 серпня 1982 року. Позивачка згідно акту обстеження умов проживання, забезпечила дитину всім необхідним для фізичного та духовного розвитку дитини, має всі належні умови для її проживання в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 працевлаштована, має постійний дохід, що підтверджується випискою з рахунку АТ КБ «ПриватБанк».
У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
За ч. 1,2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У частині 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками, які згідно зі ст. 153 СК України мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Відповідно до ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову 17 жовтня 2018 року, якою відступлено від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі № 6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. В постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою.
У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає рішення суду до негайного виконання.
Ураховуючи вище викладене, приймаючи до уваги, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї, утримувати її, те що позивачка матеріально-побутово забезпечена, для малолітнього віку дитини вкрай необхідний контакт з матір`ю незалежно від статі, в даному віці діти найбільш прив`язані до матері, беручи до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 280-282, 430 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Криничанської селищної ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів задовольнити.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: с.Олександрове Зарічненського району Рівненської області, аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття, починаючи стягнення з 30 березня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 - 908 грн. судового збору на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн., 908 грн. судового збору.
Рішення про стягнення аліментів в межах платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. В. Берелет

р