Справа № 359/7088/20
Провадження № 2/359/856/2021
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Русан А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області питання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 28 жовтня 2020 року. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.

Предметом спору є : 1) договір купівлі продажу земельної ділянки від 16 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною та зареєстрований у реєстрі за № 3419, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ» щодо земельної ділянки площею 1,4 га, яка розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, з кадастровим номером :03:006:0044; 2) державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 200327 виданий 16 травня 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Бориспільському районі, яким засвідчено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ» на вищевказану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач, на підставі договорів купівлі продажу від 05 січня 2004 року та 01 липня 2005 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , набув у власність будинок контору та столярно - зварювальний цех в с. Щасливе Бориспільського району Київської області. Рішенням Щасливської сільської ради від 14 грудня 2006 року за № 162.1-8-V позивачу було надано дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для обслуговування вказаних об`єктів площею 1,3 га на умовах довгострокової оренди строком на 15 років.

Рішенням Щасливської сільської ради від 24 квітня 2007 року за № 241.30-11-V затверджено технічну документацію по проведенню інвентаризації земельної ділянки площею 1,6858 га для обслуговування будинку контори та столярно - зварювального цеху для ПП « ОСОБА_1 » в АДРЕСА_1 .

27 квітня 2010 року Управління держземагенства у Бориспільському районі здійснило державну реєстрацію речового права та 13 березня 2013 року державну реєстрацію земельної ділянки, присвоїв належній ОСОБА_1 земельній ділянці кадастровий номер :03:006:0091.

У 2018 році позивач здійснив поділ земельної ділянки площею 1,6858 га, у зв`язку з чим за ним зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 1,0661 га з кадастровим номером :03:006:0222, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель організацій підприємств та на земельну ділянку площею 0,6198 га з кадастровим номером :03:006:0221, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель організацій підприємств.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ» стверджує, що є власником земельної ділянки площею 1,4000 га в межах Щасливської сільської ради з кадастровим номером :03:006:0044, уклавши договір купівлі продажу земельної ділянки від 16 квітня 2008 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ».

Проте, фактично позивач та відповідачі набули право власності на одну й ту саму земельну ділянку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом невизнаного та порушеного права.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Судом встановлено, що предметом спору є договір купівлі продажу, укладений між юридичними особами щодо речового права на нерухоме майно землю. Позивач не є стороною даного правочину.

В той же час, з досліджених матеріалів справи встановлено, що позивач набув право власності на спірну земельну ділянку саме як ПП ОСОБА_1 . Наведене підтверджується : листом Бориспільського виробничого монтажного підприємства «Украгротеплиця» від 10 грудня 2005 року за № 3; рішенням виконавчого комітету Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 жовтня 2006 року за 235; рішенням цієї сільської ради від 14 грудня 2006 року за № 162.1-8-V; технічною документацією із землеустрою; витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-014; тощо.

Крім того, цільове призначення належних позивачу двох земельних ділянок та об`єкти, розміщені на них, свідчать про те, що ОСОБА_1 , як приватний підприємець, використовує їх з метою господарської діяльності, а не для власних потреб, як фізична особа.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що до юрисдикції загальних судів у порядку цивільного судочинства належать для розгляду справи, що виникають з : цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Господарські суди, відповідно п. 1, 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Зважаючи на вказане, суд приходить висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1, 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору, зокрема, повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 26 своєї постанові № 10 від 14 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2011 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 до позовної заяви додано оригінали квитанцій від 29 серпня 2020 року, що підтверджує сплату судового збору на загальну суму 1681 грн. 60 коп. (840 грн. 80 коп. х 2), що є належними доказами сплати судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Враховуючи наведене, сплачений судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп. слід повернути ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З урахуванням наведеного вище, слід повідомити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду та може бути предметом судового розгляду Господарського суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 20 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 19, 30, 255, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «НЕСТЕЛ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОІНТЕРКОМ», треті особи : Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мироник Оксана Вікторівна, Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, державного акту.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 26 вересня 1997 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, картка платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 (шістдесят) копійок, відповідно квитанцій про сплату від 29 серпня 2020 року (сплачений на рахунок: , банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: UA 0010004).

Ухвала суду може бути оскаржена до Київської апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Яковлєва Л.В