РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2021 Провадження №2-о/425/29/21

Справа № 425/431/21

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису,

встановив:

16.02.2021 заявник звернулась до суду з заявою про продовження обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , в якій просить продовжити дію обмежувального припису, виданого Рубіжанським міським судом Луганської області щодо ОСОБА_2 , строком на шість місяців. Заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з заявником, або контактувати з нею через інші засоби зв,язку особисто і через третіх осіб.

Обґрунтовує заяву тим, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.12.2020 ( справа № 425/3460/20) видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким протягом двох місяців йому заборонено наближатись на визначену відстань до місця проживання ОСОБА_1 та заборонено вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через інших осіб. Однак ОСОБА_2 не припиняє вчиняти дії заборонені обмежувальним приписом та продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного характеру стосовно неї, надсилає їй смс повідомлення та намагається зв,язатися з нею телефоном. 14.01.2021 вона звернулась з заявою до Рубіжанського відділу поліції ГУНП в Луганській області з вимогою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї та невиконання рішення суду, а 21.01.2021 їй було вручено пам,ятку про процесуальні права та обов,язки.

Просить продовжити дію обмежувального припису, виданого Рубіжанським міським судом стосовно ОСОБА_2 на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити наближатися на визначену відстань до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити вести листування, телефонні переговори з заявником, або контактувати з нею через інші засоби зв,язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.02.2021 цю заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами окремого провадження, з повідомленням сторін.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином; надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, вимоги заяви підтримує (а.с.20).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши справу, дослідивши докази в їх сукупності, дійшов наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-5 ЦПК України суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 18.12.2020 ( справа № 425/3460/20) видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким протягом двох місяців йому заборонено наближатись на визначену відстань до місця проживання ОСОБА_1 та заборонено вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через інших осіб ( а.с.4-7).

14.01.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою до Рубіжанського відділу поліції ГУНП в Луганській області з вимогою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо неї та невиконання ним рішення суду (а.с.8), а 21.01.2021 їй було вручено пам,ятку про процесуальні права та обов,язки потерпілого (а.с.-15).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя.

Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно ч.2 ст.350-6 ЦПК України, у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Суд вважає, що рішення, за яким видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , не є безумовною підставою для продовження обмежувального припису.

Під час розгляду цієї заяви про продовження обмежувального припису, суд оцінює вірогідність продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства та вирішує справу відповідно до обставин, які встановлені безпосередньо цим судом, який розглядає справу про продовження обмежувального припису.

Суд не бере до уваги твердження заявника про те, що ОСОБА_2 не припиняє вчиняти дії заборонені обмежувальним приписом та продовжує вчиняти домашнє насильство психологічного характеру стосовно неї, оскільки суду не надано доказів притягнення заінтересованої особи до кримінальної відповідальності за вчинення домашнього насильства чи накладення на нього адміністративного стягнення, доказів винесення поліцією термінових приписів щодо ОСОБА_2 .

Крім того суд зазначає, що надана до матеріалів справи роздруківка смс- повідомлень та викликів з телефонних номерів, не містять даних про обставини, що мають значення для цієї справи,а саме :смс-повідомлення не містять будь-яких погроз на адресу заявника ,як і не містять доказів надіслання цих повідомлень та дзвінків саме ОСОБА_2 на адресу заявника. а заява-звернення, з якою заявник звернулась до поліції, не є доказом вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства та обставиною здійснення ним психологічного насильства щодо неї.

Отже, надані суду докази не містять обставин та інформації щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні ним домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , чи продовження такого насильства в майбутньому.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку що доводи заявника про існування загрози вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо неї чи продовження такого насильства в майбутньому, не знайшли своє підтвердження, а тому суд не вбачає ризиків настання фізичного, психологічного, економічного чи іншого виду насильства в майбутньому стосовно заявника і вважає заяву ОСОБА_1 не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов,язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 4, 9, 211, 247, 263-265, 350-1 350-8 ЦПК України , суд,

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ,зареєстрованого за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

Суддя: В.В. Москаленко