Справа № 727/6216/14-ц
Провадження № 2/727/648/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

За участю секретаря судових засідань: Дячук І.М.

розглянувши за правилами загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 (за реєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 (за реєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на Ѕ частки квартири,- ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог (за первісним позовом)

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання права на спадщину.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла її мати - ОСОБА_4 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Спадкоємцями першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України, є лише діти спадкодавця: вона, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . На момент смерті її матері, в зазначеній квартирі проживала вона, ОСОБА_1 , її брат ОСОБА_3 , а їх сестра ОСОБА_2 постійно проживала за кордоном у ФРН. Після смерті матері, у встановлений законом строк, вона звернулася у першу Чернівецьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність даних щодо її сестри ОСОБА_2 . Вважає, що її сестра ОСОБА_5 на момент смерті спадкодавця не проживала в спадковій квартирі і будь - яких дій спрямованих на прийняття спадщини не вчиняла; витрати на поховання та організацію поховання матері здійснювала лише вона та її брат ОСОБА_3 , а сестра ОСОБА_5 в цьому участі не приймала, як і не приймала участі в сплаті комунальних витратах спірної квартири. Просить, визнати за нею, право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 45,00 кв.м., що належала спадкодавцю ОСОБА_4 .

Короткий зміст зустрічної позовної заяви.

Представником відповідача ОСОБА_6 скеровано до суду зустрічний позов про визнання права власності на спадкове майно, у вигляді 1/12 частки квартири АДРЕСА_4 , що залишилася після смерті матері ОСОБА_7 та належала їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.2000 року яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернівці. Зустрічні вимоги мотивовані тим, що її мати згідно свідоцтва про народження - ОСОБА_7 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою АДРЕСА_5 , а 16.01.1998 року її мати з батьком розірвали шлюб після чого у неї відбулась зміна прізвища на « ОСОБА_8 ».На підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.03.2000 року квартира АДРЕСА_4 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .. Вказує, що після смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина на майно на ј кВ. АДРЕСА_4 загальною площею 87,10 кв.м. житловою 46,1 кв.м. Враховуючи те що ОСОБА_2 проживає більше 20 років в Німеччині офіційно не проживає в Україні, однак хоче скористатися своїм правом наданого їй на підставі ст..1269 ЦК України та прийняти спадщину за законом після смерті своєї матері а саме 1/12 частку вищезазначеного мана (квартири).

Рух справи

Ухвалою суду від 01.08.2014 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.08.2014 року справу призначено до розгляду.

Заочним Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 26.08.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21.11.2019 року виправлено описку в судовому рішенні.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.01.2021 року заочне рішення скасоване та призначено справу до судового розгляду у підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.02.2021 року в порядку забезпечення доказів витребувано копію спадкової справи яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 .

02.03.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.03.2021 року прийнято до розгляду судом зустрічний позов та призначено судове засідання позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 (за реєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 (за реєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на Ѕ частки квартири - до судового розгляду.

24.02.2021 року представником відповідача (за первісним позовом) та представником позивача (за зустрічним позовом) адвокатом Бурдяк О.Х. скерувано до суду відзив на позовну заяву, доводи якого мотивовані тим, що позов не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає що вона приймала участь на похоронах своєї мами ОСОБА_7 на самих похоронах позивачки не було оскільки вона перебувала за межами держави, що могли підтвердити свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , зазначає що вона приймала матеріально участь у житті покійної матері доглядала за нею та утримувала. Після смерті матері підтверджує факт неприязних відносин між нею та ОСОБА_1 , після чого остання перестала впускати її у квартиру як є предметом даного спору. Вважає що вона так само як і сестра має повне право користуватися квартирою яка залишилась після смерті матері, однак позивачка їй в цьому перешкоджає, враховуючи викладене а саме що після смерті матері ОСОБА_7 відкрилась спадщина на ј частку кВ. АДРЕСА_4 , а також те що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними вважає що має право на 1/12 частки спадкового майна - а саме квартири.

Від представника позивача за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_15 скерував до суду заяву про підтримання позовних первісних вимог , в задоволені зустрічних просив відмовити, справу просив розглянути у його відсутність та відсутність його довірительки.

Представником відповідача ОСОБА_6 скеровано до суду заяву в якій просив судовий розгляд справи провести без його участі, та ухвалити рішення яким в первісному позові відмовити, а зустрічний задовольнити в повному обсязі.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини як первісного, так і зустрічного позову, в межах заявлених вимог, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд зважає на наступне.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Судом в обґрунтування обставин, як за первісним позовом так і за зустрічним, належними доказами встановлено наступне.

Досліджені докази надані сторонами та застосовані норми права

Судом належними і допустими доказами по справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, зареєстрованого представництвом ФДМ України належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_10 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати позивача - ОСОБА_4 померла (а.с.6), і після її смерті відкрилася спадщина, об`єктом якої є квартира АДРЕСА_4 .

Відповідно до технічного паспорта квартира АДРЕСА_4 спірна квартира складається з 2 кімнат, загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 45,00 кв.м. (а.с.5, 8-10).

Згідно дослідженої судом спадкової справи №873/2005 до майна померлої ОСОБА_4 яка направлена на адресу суду 24.02.2021 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою та встановлено що спадкова справа провадженням не закінчена (а.с.124), в матеріалах спадкової справи заява від 15.08.2005 року ОСОБА_3 який звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.126), 21.05.2007 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.129), 31.07.2008 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.131).

Судом установлено, що в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовили у вчиненні нотаріальної дії, вказуючи на відсутність даних про ОСОБА_2 , сестру позивача і відповідно спадкоємицю після смерті ОСОБА_4 .

Статтею 16 ч.2 п.1 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) визначено статтею 1216 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини , а також ті особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини та згідно з статтею 1223 ч.1 та ч.2 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно норм ст. 1268 ч. 5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено статтею 1270 ч.1 ЦК України.

Вимогами ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Третя особа на стороні позивача що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 в судовому засіданні надав письмову заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4 (а.с.14) і як свідчать його пояснення в засіданні він не претендуватиме в подальшому на означену вище спадщину, що відкрилася після смерті матері.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду, чого відповідач ОСОБА_2 до даного часу не зробила.

Дане є співмірним і з поясненнями свідків в судовому засіданні, відповідно ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які пояснили, що саме позивач і її брат ОСОБА_3 який також був допитаний судом в якості свідка здійснили 25.07.2005 року, поховання - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 будь - якої участі у похованні матері не приймала, її не доглядала, тривалий період часу проживає за кордоном і з спадкодавцею ОСОБА_4 на момент її смерті не проживала.

Свідки ОСОБА_18 ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,та ОСОБА_21 будучи допитані в судовому засіданні пояснили суду що ОСОБА_2 вже тривалий період проживає та працює за кордоном, про те чи приймала вона участь у утриманні спадкодавці ОСОБА_4 не могли сказати. Вона не організовувала похорони та коштів на них не давала , єдине що вона зробила це поминки на 9 день.

Останнім часом з нею ні хто не спілкується . Свідок ОСОБА_21 підтвердила той факт що до смерті ОСОБА_9 із нею проживав її син ОСОБА_22 .

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

На «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом» в межах певної черги впливають так юридичні факти як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом стосується першої-п`ятої черги.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц (провадження № 61-6924св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1266 ЦК України та вказано, що «спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу».

Верховний Суд в своїй постанові від 30.10.2019 зазначив, що за змістом частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Згідно частин першої, другої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У частині третій статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У частині першій статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На підставі вищенаведених досліджених у своїй сукупності доказів по справі, з врахуванням показів свідків, судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 , постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та вважається такою, що не прийняла спадщину, а також і з огляду на те, що вона не зверталася в строки, передбачені ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .

У частині першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У частинах першій-третій статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 ґрунтуються на заокні і підлягають до задоволення, в зустрічному позові ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5, 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 209, 212-215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд, УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 про визнання права на спадщину - задовольнити.

В задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою позовом ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ); третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 (за реєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на Ѕ частки квартири - відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (документ, що посвідчує особу - паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.08.1999 року Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області) право власності, в порядку спадкування, на квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 85,10 кв.м., житловою площею 45,00 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ровний текст судвоого рішення складено 22.06.2021р.

Суддя Слободян Г.М.