Справа № 496/4085/19
Провадження № 2-о/496/56/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту шлюбних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою, уточнивши яку, просить встановити факт її шлюбних відносин з ОСОБА_4 з вересня 2012 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву, з урахуванням уточнень, обґрунтовує тим, що влітку 2012 року вона познайомилась з ОСОБА_4 , який на той час працював охоронцем та виконував невеликий ремонт електрики та сантехніки на базі відпочинку «Уют», яка знаходилась за адресою: смт. Затока (станція ж/д Лиманська) Білгород-Дністровського району Одеської області. За вказаною адресою він фактично й проживав. Познайомившись ближче, вони стали зустрічатись, як чоловік та жінка. Восени 2012 року вона разом з ОСОБА_4 перейшли працювати на базу відпочинку «Янтар», а у 2014 році на базу відпочинку «Човник», які знаходились за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаних базах відпочинку вони проживали разом та вели спільне господарство. У серпні 2015 року вона вирішила змінити роботу, у зв`язку з чим вони переїхали у квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 . З вересня 2015 року по липень 2018 року вона працювала на посаді касира торговельного залу ПП «Таврія Плюс», отримувала заробітну плату у межах 10000 грн., що дозволяло їм заощаджувати кошти для поліпшення умов проживання, адже квартира потребувала ремонту. В свою чергу, ОСОБА_4 продовжував працювати на базі відпочинку «Човник» та приїжджав до неї на вихідні. Вони спільними зусиллями та за спільні кошти робили ремонт у квартирі, оформили договори з ПАТ ЕК «Одесаобленерго», «ПАТ «Одесагаз», ТОВ «ІНФОКС» та сплачували комунальні платежі, вона оформила декілька споживчих кредитів у банку та для їх спільного користування придбала побутову техніку. На протязі спільного життя вони неодноразово збиралися з друзями на сімейних урочистостях і не тільки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Вона разом з його родичами займались його похованням. Після смерті ОСОБА_4 вона деякий час проживала у його квартирі, а потім переїхала проживати за місцем своєї реєстрації. Заявниця вважає себе повноправним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , так як підтримувала з ним шлюбні стосунки на протязі семи років, а тому просить суд встановити факт шлюбних відносин її та ОСОБА_4 з вересня 2012 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця та її представник у судовому засіданні на задоволенні заяви наполягали. При цьому заявниця пояснила, що вона проживала з ОСОБА_4 однією сім?єю,як дружина та чоловік, з 2012 року до дня його смерті. На протязі деякого часу вони проживали разом на базах відпочинку в смт. Затока, а потім вона переїхала та стала проживати в квартирі, яка належала ОСОБА_4 в АДРЕСА_3 , а він приїжджав на вихідні. Вони за спільні кошти проводили ремонт в квартирі, придбали побутову техніку. Після його смерті вона займалась його похованням та оплатила ритуальні послуги. Після смерті ОСОБА_4 його син від попереднього шлюбу оформив спадщину на своє ім`я та вигнав її з квартири. Вона вважає себе повноправним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а тому просить суд встановити факт їх шлюбних відносин.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання неодноразово не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт шлюбних відносин між заявницею та ОСОБА_4 з 2012 року по день смерті останнього за адресою: АДРЕСА_2 , та ведення ними спільного господарства.

Після перерви у судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, але подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи проводити у їх відсутність.

Заслухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, шо мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.131).

Після його смерті відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру під АДРЕСА_4 , яка належала померлому на підставі договору дарування серії НАВ 784857, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М. 01 вересня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за №3277, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №262?361? від 01 вересня 2014 року (а.с.19, 21).

Заявниця звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 (а.с.118), однак листом №1350/02-14 від 21 квітня 2020 року державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене нерухоме майно у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують родинні стосунки зі спадкодавцем (а.с.164).

Із письмових заяв свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , засвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Образцовою Т.А., вбачається, що у період з 2012 року по 2015 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_4 працювали на базах відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «Човник», які знаходяться в смт. Затока Білгород-Дністровського району Одеської області. Вони проживали разом з окремому номері, як чоловік та дружина, вели спільний побут, а у 2015 році переїхали проживати в АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_4 .

Як пояснила заявниця у судовому засіданні, у 2015 році вона працевлаштувалась в ПП «Таврія Плюс», що підтверджується довідками №481 та №482, виданими інспектором ВК ПП «Таврія Плюс» 20 травня 2019 року, та копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 (а.с.10-11, 12, 13-14), у зв`язку з чим вона разом з ОСОБА_4 переїхали проживати у його квартиру, яка розташована в АДРЕСА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що на протязі 2015 року ОСОБА_4 зареєстрував своє місце проживання у вказаній квартирі, уклав договори з ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», з ПАТ «Одесагаз», з ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з електро-, газо-, водопостачання, оформив в КП «ЖКС Хмельницький» розрахункову книжку по оплаті за квартиру, комунальні та інші послуги (а.с.20, 22-23, 24-25, 27-28, 26).

Суд приймає до уваги той факт, що у заявниці наявні усі вище перелічені договори, а також особисті документи ОСОБА_4 , як то довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, воєнний квиток, довідка ДНЗ «Одеський професійний ліцей морського транспорту» №11 від 10 січня 2018 року про навчання ОСОБА_4 , документи на квартиру, заява на реєстрацію місця проживання, заява на оформлення пенсії та відмова у її призначенні (а.с.15, 16-17, 18, 19-21, 29-30).

Відповідно до довідок та акту, виданих начальником дільниці №4 Кравчук Г.А. 20 травня 2019 року, зі слів сусідів та мешканців будинку ОСОБА_1 , 1986 р.н., проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_4 з серпня 2015 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство (а.с.7, 8, 9).

Згідно акту, виданого комісією у складі: начальника дільниці №4 КП ЖКС «Хмельницький» Кравчук Г.А., майстрів дільниці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 , 1986 р.н., проживала за адресою: АДРЕСА_2 , з серпня 2015 року по день смерті ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 зі слів мешканців будинку.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2012 року проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу,вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні права та обов`язки, за спільні кошти зробили ремонт квартири, придбали стільницю на кухню та побутову техніку, про що свідчать відповідні копії накладних та квитанції, а також договір про надання споживчого кредиту (а.с.31-33, 34, 35-39, 40, 41, 47-53).

При цьому, накладну №РО від 22.06.2017 року про придбання ОСОБА_1 мобільного телефону суд до уваги не приймає, так як це особиста річ заявниці, яка знаходилась у її користуванні (а.с.45).

Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 займалась його похованням та сплатила усі ритуальні послуги, згідно договору-замовлення №17 та квитанції до прибуткового касового ордеру №17 від 29 квітня 2019 року (а.с.54-55, 56).

Встановлення факту шлюбних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки надає їй право на оформлення спадщини.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як роз`яснено в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України проте, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Дослідженні по справі письмові докази та показання свідків у своїй сукупності дають достатньо підстав вважати, що заявниця ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_4 з вересня 2012 року по день смерті останнього, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний побут, бюджет, у них були взаємні права і обов`язки, а їх відносини були притаманні подружжю.

Разом з тим, з матеріалів спадкової справи №570/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , вбачається, що інший спадкоємець за законом син померлого ОСОБА_4 ОСОБА_5 також звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, надав усі необхідні документи та на даний час вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, про те заявниця звернулась до суду лише з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Враховуючи викладене, судом встановлено факт шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2012 року до дня смерті останнього.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 259, 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про встановлення факту шлюбних відносин задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 30 вересня 2002 року, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з вересня 2012 року до дня його смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра