ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7017/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2021 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Заставенко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до «Манівео швидка фінансова допомога» в якому просить визнати недійсним договір, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Дослідивши позовну заяву, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху з наступних підстав.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

У відповідності до вимог частин 4, 5 ст. 175 ЦПК України, позивач повинен викласти зміст позовних вимог, та викласти обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

У порушення зазначених вимог позивач не виклав зміст позовних вимог та обставини позову, також відсутні посилання на умови договору, який він просить визнати недійсним. Відсутні будь-які відомості про предмет договору, а саме суму коштів, які позивач отримав або не отримав від відповідача під час підписання договору. Крім того, позивач не послався на докази існування оспорюваного ним договору. Таким чином, позивач не зазначив у своєму позові обставини на підтвердження заявленої вимоги про визнання договору позики недійсним, не зазначив про докази, що підтверджують вказані обставини, за яких судом може бути ідентифіковано укладання або неукладання договору між ним та відповідачем, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження по справі.

Крім цього, суд звертає увагу, що в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що зазначений договір ним не підписувався, але в той же час посилається і на те, що відповідачем були порушенні вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та введено позивача в оману щодо істотних умов договору при його підписанні та ряд інших вимог законодавства щодо порядку укладення електронного договору, що містить ознаки кредитного договору. Отже, зі змісту обставин позову позивачем вказано різні правові підстави, за яких позивач просить визнати договір недійсним та які суперечать одна одній.

Позивач, як на правову підставу звернення з позовом, посилається на норми ЗУ «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим вказує, що є звільненим від сплати судового збору.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Однак, з ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» вбачається, що цей Закон застосовується не до всіх правовідносин, що виникають у зв`язку з укладенням кредитних договорів, а лише до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування ».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Водночас, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви копії оспорюваного договору позики, доказів того, що такий укладався та що даний договір, укладений ним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», є споживчим кредитом, що унеможливлює вирішення питання можливості звільнення позивача від сплати судового збору.

До того ж, за відсутності можливості ознайомлення зі змістом оскаржуваного договору, суд позбавлений можливості встановити природу такого договору, тобто чи поширюється на правовідносини між сторонами положення Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку із чим позбавлений можливості перевірити дотримання позивачем правил підсудності при зверненні до суду з позовною заявою.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім цього, статтею 28 ЦПК України встановлено альтернативну підсудність справи за вибором позивача. Так, відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

У відповідності до а.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд зобов`язаний передати справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, але за відсутності можливості ознайомлення зі змістом оскаржуваного договору, суд позбавлений можливості встановити природу такого договору та перевірити дотримання позивачем правил підсудності при зверненні до суду з позовною заявою.

Позивач крім того, що не надає до позовної заяви таких договорів та будь-яких доказів їх існування, не вказує про те, коли такі договори були укладені, їх предмет тощо. Позивач не надає будь-яких доказів та не зазначає про обставину наявності чи відсутності заборгованості по кредитному договору, вимог до нього та взагалі доказів порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача.

До позовної заяви позивач додає лише копію паспорта, ідентифікаційний номер, витяг з сайту Судова влада України та клопотання про витребування доказів, що не можна визнати як добросовісне зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження факту звернення до відповідача про надання копії зазначеного договору, отримання відповідачем поштового відправлення із запитом про надання копії оскаржуваного договору, та відповідно доказів на підтвердження факту відмови надання відповідної копії договору, тобто позивачем не доведено наявності перешкод в отримання доказу. Крім того, зазначений договір є двостороннім договором, укладеним між позикодавцем та позичальником, отже у позивача, як сторони договору, має бути один екземпляр договору позики. При цьому, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він ознайомилася зі змістом договору та вважає його недійсним.

Отже, суд вважає таке клопотання позивача передчасним, а тому відсутні підстави для його задоволення.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч. 5 ст. 177 ЦПК України).

Вище наведене створює об`єктивну неможливість суду вчинити дії по підготовці справи до судового розгляду, оскільки у суду відсутні всі необхідні дані, які дозволяють ідентифікувати спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За вказаних обставин позовну заяву слід залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Таким чином, суд надає позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, шляхом подання до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали позовної заяви в новій редакції з її копіями відповідно для кількості учасників справи, а разом з нею усі докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, разом з їхніми копіями у відповідності до кількості учасників справи, а також квитанцією про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» про захист прав споживачів - залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня вручення позивачу ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О.Заставенко