Справа №359/402/20
Провадження №2/359/379/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Коробова О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання такими, що не підлягають поділу (є неподільними), земельної ділянки та незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, визнання нечинним судового рішення,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову.

1.1. В січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року був здійснений поділ у натурі земельної ділянки площею 0,0619 га з кадастровим номером :01:021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, і незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Це судове рішення суперечить рішенню Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року, яким ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позову про поділ у натурі вказаних об`єктів нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що спірна земельна ділянка і зведений на ній незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами є неподільними об`єктами нерухомого майна.

1.2. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати такими, що не підлягають поділу (є неподільними), земельну ділянку площею 0,0619 га з кадастровим номером :01: 021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, та незавершений будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а також визнати нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року.

2. Інформація про рух цивільної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2020 року (а.с.53) вбачається, що цивільна справа була розподілена судді Журавському В.В .

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року (а.с.58-59) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

2.3. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 8 липня 2020 року (а.с.72-73) було задоволено заяву судді Журавського В.В. про самовідвід від подальшої участі у розгляді цивільної справи.

2.4. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 9 липня 2020 року (а.с.76-77) вбачається, що цивільна справа була розподілена судді Борцю Є.О.

2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 листопада 2020 року (а.с.84) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

3. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову.

3.1. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

3.2. Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посилається на те, що спірна земельна ділянка та незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами є подільними. Тому рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року був здійснений поділ цих об`єктів нерухомого майна у натурі. Пред`являючи позов, ОСОБА_1 прагне переглянути законність вказаного судового рішення. Такі дії позивача не ґрунтуються на законі та містять ознаки зловживання його процесуальними правами. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

4.1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року (а.с.15-19) земельна ділянка площею 0,0619 га з кадастровим номером :01:021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, і незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 були визнані об`єктом спільної сумісної власності сторін. Крім того, визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку в цих об`єктах нерухомого майна.

4.2. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року (а.с.12-14) був здійснений поділ у натурі земельної ділянки площею 0,0619 га з кадастровим номером :01:021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, і незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

4.3. Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Речі. Майно» розділу ІІІ «Об`єкти цивільних прав» книги першої «Загальні положення» ЦК України.

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

5.2. Згідно з ч.2 цієї ж статті неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

5.3. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом.

5.4. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

5.5. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

5.6. Згідно з п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад (одним з принципів) цивільного судочинства є верховенство права. Воно полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

5.7. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатись. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатись до безмежності»). Зокрема, жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитись нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.

6.1. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №14-18 від 25 червня 2018 року (а.с.28-45) вбачається, що поділ в натурі земельної ділянки площею 0,0619 га з кадастровим номером :01:021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, і незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 технічно можливий, але з відхиленням від ідеальних часток в цих об`єктах нерухомого майна, необхідністю проведення перепланування та відхиленням від нормативних вимог щодо складу приміщень ізольованих квартир. Ця обставина свідчить про те, що вказана земельна ділянка і незавершений будівництвом садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами є подільними об`єктами нерухомого майна.

6.2. В матеріалах цивільної справи міститься довідка ФОП ОСОБА_6 №45/547/19 від 14 грудня 2019 року (а.с.20), з якої вбачається, що приміщення вказаного садового будинку не є відокремленими і не мають окремих виходів, тому вони не можуть бути виділені в натурі. Однак перевірка можливості поділу об`єктів нерухомого майна потребує спеціальних знань. Ця обставина свідчить про те, що неподільність майна може бути підтверджена виключно висновком експерта, а не письмовим доказом. Тому довідка ФОП ОСОБА_6 №45/547/19 від 14 грудня 2019 року є не допустимим доказом в розумінні ч.2 ст.78 ЦПК України. Крім того, зі змісту мотивувальної частини рішення Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року (а.с.18) вбачається, що ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позову про поділ спірного нерухомого майна в натурі лише у зв`язку з тим, що на той час нею не було подано доказів на підтвердження того, що такий поділ був технічно можливий. Однак в результаті проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи такий доказ був отриманий. Тому суд критично оцінює довід ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про те, що рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року ніби-то суперечить рішенню Бориспільського міськрайонного суду від 7 квітня 2017 року. Посилання учасників судового процесу на цю обставину не відповідає дійсності.

6.3. Крім того, задоволення позову та визнання такими, що не підлягають поділу (є неподільними, земельної ділянки та незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами призведе до існування двох протилежних судових рішень щодо одного і того ж предмета спору. У такий спосіб буде не дотриманий принцип юридичної визначеності та порушено гарантії, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод. Пред`являючи позов, ОСОБА_1 прагне переглянути рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року. Однак у суду першої інстанції відсутні повноваження на здійснення цього процесуального заходу. Ці обставини свідчать про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту права, оскільки йому належить оскаржувати рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року до судів апеляційної та касаційної інстанцій, а не пред`являти новий позов у спорі, який вже вирішений судом першої інстанції.

6.4. З огляду на це суд дійшов до глибокого переконання щодо відсутності підстав для визнання такими, що не підлягають поділу (є неподільними), земельної ділянки площею 0,0619 га з кадастровим номером :01:021:3327 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої в СТ «Дніпро-86» на території Процівської сільської ради Бориспільського району, та незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а також для визнання нечинним рішення Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року. Тому у задоволенні пред`явленого позову ОСОБА_1 належить відмовити.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.2. ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією №798 від 15 січня 2020 року (а.с.1). Однак у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено в повному обсязі.

7.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання такими, що не підлягають поділу (є неподільними), земельної ділянки та незавершеного будівництвом садового будинку з господарськими будівлями та спорудами, визнання нечинним судового рішення відмовити.

Повний текст рішення суду складений 15 лютого 2021 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець