У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2021 Справа №607/13584/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря с/з Комінярської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Угрин Зоряни Романівни про примусове проникнення до житлового приміщення боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Угрин З.Р. звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з поданням, у якому просить вирішити питання про примусове проникнення у житловий будинок АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання вказує, що на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження АСВП №60822938 з примусового виконання виконавчого листа №607/13584/19, виданого 05 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну із дітей, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою Тернопільського апеляційного суду № 607/13584/19 від 13.02.2020 року зменшено розмір стягнення на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 4000 грн. щомісячно до 2500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну із дітей, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Добровільно боржник рішення суду не виконує, у зв`язку з чим на день складання подання заборгованість по аліментам складає 129569 грн. та штрафу 22913.8 грн. згідно постанови №60822938 від 28.10.2020 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У судовому засіданні державний виконавецьТернопільського районноговідділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) Угрин З.Р. подання підтримала та суду повідомила, що боржник ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, хоча йому достовірно відомо про таке рішення та виконавче провадження. Зазначила, що боржник ніде не працює, відкритих рахунків у банку не має, має у власності два автомобілі та будинок. Суду пояснила, що на даний час в провадженні суду перебуває цивільна справа про поділ майна подружжя, саме того майна, яке знаходиться у будинку, де вони планують провести примусове проникнення для опису та арешту майна. Вказує, що рішення за результатами розгляду вказаної справи ще немає. Окрім того, повідомила, що будинок поділу не підлягає, а все, що знаходиться у будинку підлягає поділу між колишнім подружжям.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, заслухавши думку державного виконавця, суд приходить до наступного висновку.

05 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/13584/19 про стягнення із із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну із дітей, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою Тернопільського апеляційного суду № 607/13584/19 від 13.02.2020 року зменшено розмір стягнення на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 4000 грн. щомісячно до 2500 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну із дітей, починаючи з 05.06.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

06 грудня 2019 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60822938 з примусового виконання виконавчого листа №607/13584/19 від 05.12.2019 р.

Повідомлення про вручення боржнику ОСОБА_1 вищевказаної постанови при матеріалах справи відсутнє.

06.12.2019 р. державним виконавцем зроблено запити в реєструючі органи з метою з`ясування майнового стану боржника.

Згідно отриманих відповідей, боржник доходів не отримує, пенсіїі не отримує та за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює. Володіє відкритими рахунками у банківських установах.

Згідно відповіді МВС за боржником зареєстровано транспортні засоби: ТЗ ВАЗ, модель 21093, категорія легковий, 1995 р.в., номерний знак НОМЕР_1 , колір чорний; ТЗ VOLKSWAGEN, модель TOURAN, категорія легковий, 2011 р.в., знак НОМЕР_2 , колір чорний.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , останній володіє наступним нерухомим майном, а саме: житловий будинок, заг. площа 367,3 кв.м., житлова площа 157,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці кадастровий номер: :01:018:0037, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площа 0,1 га.

24.12.2019 р. державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортних засобів.

18.02.2020 р. ОСОБА_1 з`явився до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та написав заяву про звернення стягнення на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOURAN чорного кольору НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів.

18.06.2020 р. державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Угрин З.Р. винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час здійснення виконавчого провадження, серед іншого, виконавець має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Однак, при матеріалах даного подання та в його обґрунтуваннях відсутні відомості та письмові докази про те, хто зареєстрований у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , у яке державний виконавець просить надати дозвіл на проникнення.

Крім цього, матеріали подання не містять доказів на підтвердження того, що боржник свідомо та умисно перешкоджає державному виконавцю проведенню вказаних виконавчих дій, не даючи доступу до належного йому житлового приміщення.

Так, до матеріалів подання доданий акт державного виконавця від 21.12.2020 про вихід за місцем виконання,а саме в АДРЕСА_2 , однак суд не може вважати його належним та допустимим доказом, оскільки відсутній підпис понятої у резолютивній частині акту, який би свідчив, що особа погоджується з обставинами, викладеними в акті.

Інших доказів в підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 перешкоджає у здійсненні державним виконавцем виконавчих дій, та, зокрема, доказів стосовно того, що ним чиняться перешкоди у доступі державному виконавцю до його житла, суду не надано.

Окрім того, державний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 в тому числі для проведення опису майна, яке знаходиться у вказаному будинку, однак суд вважає таке проникнення та опис майна передчасним, оскільки саме майно, яке має намір описати та арештувати державний виконавець є предметом розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що повідомлено державним виконавцем у судовому засіданні.

Крім того, у поданні державний виконавець вказує, що боржник ОСОБА_1 з`явився до виконавчої служби 18.02.2020 року та написав заяву, в якій просив звернути стягнення на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOURAN чорного кольору НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості по сплаті аліментів, однак державний виконавець не зазначає , чи було встановлено місце знаходження вказаного транспортного засобу та чи здійснювалося таке звернення, а також не повідомляє, яка доля транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

Відтак, судом не встановлено підстав для проникнення до зазначеного житла.

Крім цього, судом, взято до уваги конституційне право особи, закріплене ст. 30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Аналіз положень Закону України «Про виконавчепровадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Таким чином, при вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник злісно та свідомо перешкоджає державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій з метою опису та арешту майна, чим порушує права стягувача.

Відповідно до положень статті 12ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, розглянувши матеріали подання, вважає, що таке до задоволення не підлягає у зв`язку з його необґрунтованістю та передчасністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 269, 352-354, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) Угрин З.Р. про примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали надіслати до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2021 року.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич