ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1081/21 Справа № 204/7586/18 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2019 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4», Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України, Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», Державної казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди (а.с. 1-10).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22 жовтня 2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі (а.с. 20).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 25 січня 2019 року позов залишено без руху у зв`язку з необхідністю позивачу сплатити судовий збір у розмірі 1 200 грн. (а.с. 142).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4», Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство юстиції України, Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції, про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду (а.с. 181).

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права /а.с. 185-190/.

Сторони по справі своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву не скористались.

Міністерство юстиції України подало пояснення щодо апеляційної скарги.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_1 суд виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки зазначені в ухвалі суду від 25.01.2019 року, а саме не сплачено судовий збір у розмірі 1 200 грн.

Проте погодитись з такими висновками не можна виходячи з наступного.

Так, за положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як передбачено ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.

У статті 3 Закону № 3674-VI визначено об`єкти справляння судового збору.

Згідно з положеннями пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення з Державної казначейської служби України та Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» моральної шкоди, завданої, на думку позивача, незаконними діями та бездіяльності державної установи щодо забезпечення безпечних умов тримання під вартою з підстав, передбачених статтею 56 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що хоча Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань № 4» і не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, однак іншим відповідачем у позові позивач визначив Державну казначейську службу України і по суті відповідачем за цим позовом є держава Україна, яка гарантує дотримання прав громадян та інших осіб (іноземців, осіб без громадянства), у тому числі і під час відбування покарання.

Тому позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону № 3674-VI.

Суд першої інстанції не врахував вищевикладеного та прийшов до помилкового висновку про необхідність залишення позову без руху та в подальшому про залишення позову без розгляду.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров