Справа № 697/183/21
Провадження № 2-з/697/21/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Каневі Черкаської області в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди.

22.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів, а саме: витребування від Ліплявської сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області в порядку забезпечення доказів належним чином завірених копій усіх заповітів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчених секретарем виконкому Келебердянської сільської ради Канівського району Черкаської області.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою суду від 01.06.2021 у справі № 697/183/21 у витребуванні вказаних доказів їй було відмовлено. Посилаючись на положення ст.ст. 116, 117 ЦПК України, вказала, що забезпечення цих доказів є необхідним, а обставини, для доказування яких вони необхідні це факти, що свідчать про наявність або відсутність у відповідачки ОСОБА_3 права на спадкування за заповітом ОСОБА_5 у випадку визначення відповідачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Спадщини після смерті ОСОБА_5 , окрім неї, позивачки, ніхто не прийняв. Відшкодування ОСОБА_3 майнової шкоди за захоплення майна ОСОБА_5 належить до предмету позову у справі № 697/183/21. Якщо виявиться, що на користь відповідачки був укладений заповіт ОСОБА_5 і у зв`язку з цим у відповідачки виникне право на визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , то в такому разі будуть відсутні підстави для відшкодування нею майнової шкоди позивачці за захоплення майна, яке належало ОСОБА_5 . Обґрунтування необхідності забезпечення доказів полягає в тому, що необізнаність про заповіт є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази це витребування доказів, оскільки згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способом забезпечення судом доказів є витребування доказів. Особа, у якої знаходяться докази це Ліплявська сільська рада об`єднаної територіальної громади Черкаської області.

Позивачка ОСОБА_1 , яка в судовому засіданні брала участь в режимі відеоконференції підтримала подану нею заяву про забезпечення доказів та просила цю заяву задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 , який в судовому засіданні також брав участь в режимі відеоконференції не заперечував щодо задоволення заяви позивачки про забезпечення доказів.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, заслухавши доводи ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаної заяви і про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1-3 статті 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Отже, забезпечення доказів це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Частина 1 статті 117 ЦПК України містить перелік вимог до заяви про забезпечення доказів, зокрема у заяві необхідно зазначити докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Аналізуючи наведені положення ЦПК України, насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати /зберегти/ ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення /потрібні/ для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18 та у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

У відповідності до положень частини 1 статті 84 ЦПК України, учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Отже, аналізуючи у системному зв`язку положення ч. 1 ст. 84 та ч. 1 ст. 116 ЦПК України, можна дійти висновку, що метою забезпечення доказів є сприяння особам, які беруть участь у справі, одержати для подання до суду доказів, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим.

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до положень ст. 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Так, відповідно до Великого тлумачного словнику української мови «забезпечувати» - це створювати надійні умови для здійснення чого-небудь, захищати, охороняти кого-, що-небудь від небезпеки. «Витребувати» - одержувати щось на вимогу, запропонувати комусь з`явитися, викликати листом.

Крім того, оскільки забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати, то такі доказів мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Натомість, механізм витребування доказів це спосіб сприяння стороні в отриманні тих чи інших доказів, які вона не може отримати самостійно.

Отже, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (ст.ст. 116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (ст. 84 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулася до суду із заявою про витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, посилаючись на те, що витребувані документи захищаються нотаріальною таємницею, що утрудняє їх отримання та можуть бути витребувані виключно судом.

Тобто, враховуючи вищенаведені положення законодавства та зазначені заявницею у заяві підстави для забезпечення доказів шляхом їх витребування, в даному випадку заявлені ОСОБА_1 вимоги по своїй суті є клопотанням про витребування доказів, яке повинно розглядатися за правилами ст. 84 ЦПК України. Таким чином, запитувані заявницею докази не є такими, які можуть бути забезпечені в порядку ст. 116 ЦПК України.

При цьому, заявниця не обґрунтовує свою заяву тим, що зазначені документи можуть бути втрачені або збирання таких доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Суд також звертає увагу на те, що питання про витребування з Ліплявської сільської ради ОТГ Черкаської області належним чином завірених копій усіх заповітів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчених секретарем виконавчого комітету Келебердянської сільської ради Канівського району, Черкаської області, вже вирішувалося судом при постановленні ухвали від 01.06.2021 про витребування доказів, та у задоволення клопотання ОСОБА_1 в цій частині було відмовлено (т.2 а.с.92-95).

Отже, при доводах наведених у заяві, з урахуванням позовних вимог, які розглядаються у вказаній цивільній справі, враховуючи приписи закону щодо порядку і підстав для забезпечення доказів, керуючись принципами пропорційності, змагальності, диспозитивності і рівності сторін у цивільному судочинстві, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів, а відтак у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 116-118, 258-261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту, відшкодування майнової шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24.06.2021.

Головуючий Б . К . Скирда