"09" квітня 2021 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого - судді САВЛУК Т.В.
при секретарі Бурячек О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів,
Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що на обліку в службі у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації перебуває малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки 17 грудня 2020 року до Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло повідомлення щодо малолітньої дитини, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, що проживає разом із батьками з матір`ю - ОСОБА_1 , та батьком - ОСОБА_2 , які перебувають зареєстрованому шлюбу. Спеціалістами Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації спільно із фахівцями Дніпровського районного в м. Києві центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді, інспектора сектору ювенальної превенції Дніпровського УП ГУЕП України в м. Києві, лікаря педіатра КНП ЦПМСД №1 Дніпровського району міста Києва обстежено житлово-побутові умови проживання малолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_1 , комісією встановлено, що за вказаною адресою знаходиться двокімнатна ізольована квартира, по всьому житловому приміщенні підлога вкрай брудна із залишками фекалій та сечі, повітря дуже важке, кімнати захаращенні брудними речами із неприємним запахом, на підлозі находяться порожні пляшки з-під горілки та пива. У дитячому ліжку є тільки простирадло, яке забруднене фекаліями та сечею. У холодильнику відсутні в достатній кількості продукти харчування, на кухні дуже багато брудного посуду, відсутня приготовлена їжа. Малолітню дитину - ОСОБА_3 був оглянутий лікарем педіатром, яким виявлено наступне: зовні дитина має ознаки недогляду та занедбаності, на шкіри сип, попрілість ІІ-ІІІ стадії на статевих органах, дитина потребує госпіталізації та стаціонарного лікування. Водночас було проведено оцінку рівня безпеки дитини, про що складено акт, за висновками якого рівень небезпеки дитини був дуже небезпечний, що становить загрозу життю та здоров`ю дитини. Батьки дитини цілком самоусунулися від обов`язків щодо виховання та утримання дитини, життям не цікавиться, не дбають про фізичний, духовний та моральний розвиток. Зазначенні факти, можна розцінювати як ухилення батьків виховання дитини та свідомого нехтування своїми обов`язками.
28 січня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
23 березня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати відзив по суті предмету спору не скористалися.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове не з`явився, в матеріалах цивільної справи міститься заява про розгляд справи у відсутність її представника, просить суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про народження, батьками дитини записані: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 . (а.с.8)
Батьки дитини перебувають у зареєстрованому шлюбу, який укладено 30 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві.
17 грудня 2020 року був складений Акт спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, фахівцями Дніпровського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, інспектором сектору ювенальної превенції Дніпровського УП ГУПН України в м. Києві, лікарем педіатром КНП ЦПМСД №1 Дніпровського району міста Києва, про обстеження умов проживання малолітньої дитини, де встановлено, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , по всьому житловому приміщенні підлога вкрай брудна із залишками фекалій та сечі, повітря вкрай дуже важке, кімнати захаращенні брудними речами із неприємним запахом, на підлозі находяться порожні пляшки з-під горілки та пива. У дитячому ліжку є тільки простирадло, яке забруднене фекаліями та сечею. У холодильнику відсутні в достатній кількості продукти харчування, на кухні дуже багато брудного посуду, відсутня приготовлена їжа. Батьки не працюють, під час відвідування родини батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння, при спілкуванні відчувався запах алкоголю, стан обох батьків занедбаний. (а.с. 6)
18 рудня 2020 року винесено наказ № 12 Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією Службою у справах дітей про постановку на облік дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах. (а.с.7)
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно Висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (протокол засідання Комісії № 3 від 10 лютого 2021 року) (а.с.38), з метою захисту майбутнього та інтересів дитини, на підставі статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Як з`ясовано судом, що відповідачі самоусунулись від спілкування з дитиною, не піклуються про його фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечують необхідними харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надають доступу до культурних та інших духовних цінностей, не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, ці обставини доведено належними та допустимими письмовими доказами, які підтвердили факт ухилення батьків від виконання своїх обов`язків відносно малолітньої дитини, тому з урахуванням інтересів дитини в силу її віку, та спираючись на норми чинного законодавства.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідачі, як батьки дитини, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону від 13 січня 2005 р. № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього ж Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.
Оскільки судом не встановлено можливості передати дитину другому з батьків, бабі, дідові та іншим родичам, мачусі, вітчиму, відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 167 Сімейного Кодексу, дитина передається на опікування органові опіки та піклування для вжиття заходів для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найбільш кращий спосіб подальшого влаштування долі дитини.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Виходячи з предмету позову, Орган опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації одночасно звернувся з вимогами, щодо стягнення з кожного із батьків аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі по 1/3 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину) від заробітку з кожного відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття.
Сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. (ст.14 Сімейного кодексу України)
Як передбачено у статі 245 Сімейного кодексу України, якщо дитина постійно проживає у дитячому закладі або закладі охорони здоров`я, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію закладу.
В свою чергу, Орган опіки та піклування контролює умови утримання, виховання, навчання дитини, над якою встановлено опіку або піклування. (ст.246 Сімейного кодексу України)
Порядок стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, регулюється положеннями ст.193 Сімейного кодексу України.
Виходячи з положень ч.2 та ч.3 ст.193 Сімейного кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах.
За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.
Виходячи з предмету спору та суб`єктивного складу сторін, суд не вбачає підстав для задоволення вимог Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, який подано в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині стягнення з відповідачів аліменти на утримання малолітньої дитини на особу або установу в якій будуть перебувати діти, оскільки визначення конкретної особи на користь якої можливе стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є визначальним та залежить від встановлення над дитиною опіки, зважаючи на те, що чинним законодавством визначено порядок встановлення опіки над малолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування, та регламентовано права та обов`язки опікуна на представництво інтересів малолітньої особи, яка перебуває під опікою, в тому числі представляти інтереси малолітньої дитини в судових інстанціях, в даному випаду шляхом звернення з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
При цьому, суд враховує, що цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено ухвалення рішення на майбутнє, тому за відсутності визначеної в установленому законодавством порядку конкретної особи та/або відповідного органу, під опіку якого буде передана малолітня дитина, унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини або зробить неможливим його виконання в цій частині.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів,- підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись статтями. 14, 19, 150, 164, 165, 193 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтями 2, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 81, 89, 174-179, 209, 247, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, передачу дитини органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнення аліментів- задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для його подальшого влаштування.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ст. 284 ЦПК України).
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.