Справа № 177/1445/20
Провадження № 2/177/187/21
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

22 червня 2021 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Березюк М. В.

за участі: секретаря Данилової А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 12500, вчинений 16.07.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева» заборгованості за кредитним договором № 21602866CLBPS від 19.02.2013, у загальному розмірі 35598,77 грн., а також просила суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що у вересні 2020 за місцем її роботи Управління освіти, культури, молоді та спорту Криворізької РДА Дніпропетровської області, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату від 15.09.2020, видана приватним виконавцем Клименко Р.В. Отримавши копії документів від приватного виконавця, надані на її запит, вона дізналася про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. від 16.07.2020, яким з неї стягнуто борг на користь ТОВ «ФК «Женева», право вимоги якому відступило ПАТ «Платинум Банк», з яким нею було укладено кредитний договір від 19.02.2013. Зазначала, що зобов`язання за кредитним договором виконувала на користь первісного кредитора, про відступлення прав вимоги ТОВ «ФК «Женева» не була повідомлена.

Вважала, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення нотаріальних дій, а саме без повідомлення її про початок процедури стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса, виконавчий напис посвідчено за заборгованістю, що не була безспірною, адже вимога стосувалася сум заборгованості, нарахованих поза межами строку позовної давності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, на задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 43,47, 54, 58,100).

Відповідач ТОВ «ФК «Женева», будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 68, 81, 103), участь свого представника у розгляді справи повторно не забезпечив. Відзиву не подано, заяв по суті справи та з процесуальних питань відповідач не подав. Разом з тим, надав суду повідомлення про відступлення прав вимоги до ОСОБА_1 ТОВ «Вердикт Капітал», однак належних та допустимих доказів вказаним обставинам не надав, зокрема додатку до договору про відступлення прав вимоги від 16.01.2021, який би містив дані про позивача ОСОБА_1 та відповідний кредитний договір, за яким передано заборгованість (а.с. 68-79, 84-92).

У зв`язку з цим, з метою недопущення порушення прав ТОВ «Вердикт Капітал», ухвалою суду від 07.04.2021, останнє залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача. ТОВ «Вердикт Капітал» повідомлялося про дату, час та місце розгляду справи в порядку визначеному законом, але в судове засідання участь свого представника не забезпечило, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надало, право на вступ у справу та пред`явлення вимог до ОСОБА_1 не реалізувало (а.с. 103-105).

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. та приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, заяв по суті справи та з процесуальних питань не надали (а.с. 54, 81, 93, 99, 103).

Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечив участь свого представника у розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подано, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам безпосередньо дослідженим у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав.

Суд установив, що 16.07.2020 приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 12500, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Женева», як правонаступника ПАТ «Платинум Банк», грошові кошти в сумі 34948,77 грн., в якості заборгованості за кредитним договором № 21602866CLBPS від 19.02.2013, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум банк», за період з 22.03.2018 по 11.03.2020, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8525,24 грн., прострочена заборгованість за комісією 50,38 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом 2551,48 грн., строкова заборгованість за комісією 169,34 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками 23652,33 грн., а також 650 грн. витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису, а всього 35598,77 грн. (а.с. 11). Вказаний виконавчий напис звернено до примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2020, постановою про звернення стягнення на заробітну плату (а.с. 12, 32-34).

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з п. 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п. 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові ВП ВС від 15.01.2020 по справі № 305/2082/14-ц та відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17.

Як слідує з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, він виданий щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 21602866CLBPS від 19.02.2013, укладеним між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_1 , предметом якого були кошти в сумі 11800 грн., надані ОСОБА_1 на строк 36 місяців, з обов`язком сплати відсотків у розмірі 12 % річних, комісією за обслуговування кредиту 283 грн, з кінцевим строком повернення 02.03.2016 (а.с. 26-28). Оскільки в кредитному договорі визначено строк повернення кредиту 02.03.2016, то відповідно не пізніше 02.03.2016 ОСОБА_1 мала сплатити всю суму боргу за вказаним договором, а в банку виникло право вимоги до неї на всю суму заборгованості. Нарахування процентів за користування кредитом та інших нарахувань обумовлених договором, після вказаної дати не узгоджується з положеннями ст. 526, 530, 1048, 1054 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена в п. 54 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

При вчинені вказаного виконавчого напису, нотаріусу надавалася виписка по рахунку ОСОБА_1 станом на 11.03.2020 з сумою заборгованості 34948,77 грн., в якій вказано, що сума нарахована за період з 22.03.2018 по 11.03.2020 (а.с. 29). Як слідує з виконавчого напису, нотаріусом встановлено факт переходу прав вимоги за вказаним кредитним договором від ПАТ «Платинум банк» до ТОВ «ФК «Женева» на підставі договору відступлення прав вимоги від 22.03.2018 № 147 (а.с. 30).

З наданого розрахунку заборгованості слідує, що стягувач просив видати виконавчий напис на суму 34948,77 грн. станом на 11.03.2020, з періодом її нарахування з 22.03.2018 по 11.03.2020 (а.с. 29), що й зроблено нотаріусом (а.с. 30), однак, вказане не узгоджується з нормами ст. 88 закону України «Про нотаріат» щодо можливості вчинення виконавчого напису виключно щодо вимог про безспірну заборгованість, заявлених в межах строку позовної давності. Як слідує зі змісту кредитного договору, останнім днем повернення кредиту є 02.03.2016, тобто після настання вказаної дати у кредитора виникло право вимоги щодо всієї суми заборгованості за кредитним договором.

З вказаної дати, протягом трьох років, а саме до 02.03.2019 кредитор мав право звернутися до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, однак, після спливу вказаного строку, банк втратив таке право, оскільки заборгованість, з дня виникнення права вимоги за якою минуло більше трьох років не може вважатися безспірною, а тому стягнення такої заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису суперечить вимогам закону.

Як слідує зі змісту виконавчого напису нотаріуса від 16.07.2020, він вчинений нотаріусом після спливу трьох років з дня виникнення у банку права вимоги за кредитним договором № 21602866CLBPS від 19.02.2013, а тому вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням закону та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги ТОВ «ФК «Женева» до ОСОБА_1 , за якими видано виконавчий напис нотаріусом, на момент звернення стягувача з заявою до нотаріуса, не були безспірними, при видачі виконавчого напису нотаріусом вказана обставина не була перевірена, а тому вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з визнанням виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, керуючись ст. 141 ЦПК України, беручи до уваги задоволення позову, розмір сплаченого позивачем судового збору (а.с. 4), узгодженість його розміру з розміром визначеним ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо вимоги немайнового характеру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», третя особи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 16.07.2020 № 12500, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева», заборгованість за кредитним договором № 2160/2866CLBPS від 19.02.2013, у загальному розмірі 35598 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 77 копійок, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту 8525 (вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн 24 коп., прострочена заборгованість за комісією 50 (п`ятдесят) грн 38 коп., прострочена заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом 2551 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 48 коп., строкова заборгованість за комісією 169 (сто шістдесят дев`ять) грн. 34 коп., строкова заборгованість за несплаченими відсотками 23652 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 33 коп., а також 650 (шістсот п`ятдесят) грн. витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (ідентифікаційний код юридичної особи 40888017, місцезнаходження: вулиця Верхній Вал, будинок 28/12, м. Київ, 04071) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої с. Ярославка Калініського району Акмолінської області, РНОКПП НОМЕР_1 ) 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.В. Березюк