Справа №: 653/1359/21
Провадження № 2-з/653/21/21
У Х В А Л А

іменем України

24 червня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову, подану разом із позовною заявою до ОСОБА_3 , Державного реєстратора відділу державної реєстрації Генічеської міської ради Гапієнко Світлани Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

встановила:

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять:

1) витребувати земельну ділянку: кадастровий номер :22:001:0004, площа 0,1500 (га), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса: АДРЕСА_1 , з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 ;

2) зобов`язати Державного реєстратора відділу державної реєстрації Генічеської міської ради внести запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку: кадастровий номер :22:001:0004, площа 0,1500 (га), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса: АДРЕСА_1 .

На адресу суду від позивачів надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження спірної земельної ділянки, а також заборони здійснювати будь-які реєстраційні дії внаслідок відчуження відповідачем спірної земельної ділянки.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивачі посилаються на те, що ними подано позов про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 та зобов`язання Державного реєстратора внести запис про права власності на цю земельну ділянку за позивачами.

Разом з тим, позивачі стверджують, що на деяких інтернет-ресурсах вже існують оголошення про продаж вказаної земельної ділянки, що може поставити під загрозу виконання рішення у справі, у разі прийняття його на користь позивачів. На підтвердження вказаних обставин позивачами надані скріншоти з соціальної мережі «Фейсбук» про продаж земельної ділянки, яка є предметом спору. Таким чином, на думку позивачів, існує небезпека виводу чи відчуження відповідачем спірної земельної ділянки на користь інших осіб.

Перевіривши обґрунтованість заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 даного Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України. Серед них, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є вимога про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 спірної земельної ділянки. Отже, між сторонами існує спір щодо права власності на майно, а способом захисту свого права позивачі обрали звернення з віндикаційним позовом. За змістом доданої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки від 11.06.2021 з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :22:001:0004 належить ОСОБА_3 .

При цьому позивачі заявляють, що відповідач має намір відчужити зазначену земельну ділянку і на підтвердження цьому надали роздруківку оголошення про продаж спірного майна, що дає підстави для обґрунтованих припущень, що до закінчення розгляду справи майно, може вибути із власності відповідача, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить поновлення прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2021 року (справа № 643/12369/19).

Зважаючи на викладені обставини та приписи законодавства, враховуючи, що позивачами не обґрунтовано застосування одночасно заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на земельну ділянку та заборону її відчуження, суддя приходить до висновку, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження земельної ділянки, яка є предметом спору, та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій внаслідок відчуження цієї земельної ділянки буде достатньо для усунення ризиків ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, у випадку прийняття такого на користь позивачів. Разом з тим, це дозволить забезпечити збалансованість інтересів сторін та не допустить безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, заява позивачів про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині заборони відчуження земельної ділянки, яка є предметом спору, та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій внаслідок відчуження цієї земельної ділянки, в іншій частині потрібно відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149, 150 -153, 260 - 261, 353 ЦПК України,

постановила:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити відчуження земельної ділянки: кадастровий номер :22:001:0004, площа 0,1500 (га), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса: АДРЕСА_1 .

Заборонити здійснювати будь-які реєстраційні дії внаслідок відчуження ОСОБА_3 земельної ділянки: кадастровий номер :22:001:0004, площа 0,1500 (га), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, адреса: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Генічеський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук