Справа № 752/4629/21
Провадження № 2-з/752/202/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Медведєвої К.І.

розглянувши заяву представника позивача - адвоката Зражевської Наталії Володимирівни про забезпечення позову подану разом з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики , суд

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Також разом з позовною заявою до Голосіївського районного суду м. Києва представником позивача -адвокатом Зражевською Н.В. подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на:

-корпоративні права ОСОБА_3 у ТОВ «ЕКОРА УКРАЇНА», ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ ПЛЮС», ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ», а саме: на частку ОСОБА_2 у розмірі 12,5% статутного капіталу товариства ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ ПЛЮС» (), яка становить 125,00 грн.; на частку ОСОБА_2 у розмірі 49% статутного капіталу товариства ТОВ «ЕКОРА УКРАЇНА» (), яка становить 490,00 грн.;на частку ОСОБА_2 у розмірі 12,5% статутного капіталу товариства ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ» (), яка становить 125,00 грн.

-грошові кошти (в межах ціни позову, а саме: 1 793 944,11 грн.) на банківських рахунках ОСОБА_3 , що будуть виявлені в процесі примусового виконання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 28 жовтня 2020 року між сторонами у справі було укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав, а позивальник отримав кошти в розмірі 642866,00 грн. Строки повернення позики встановлено 31 грудня 2020 року.

16 січня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один договір позики на суму 1150000,00 грн. Строки повернення позики встановлено 22 січня 2021 року.

Загальна сума заборгованості за договорами позики складає 1 793 944,11 грн.

В порядку ст. 1049 ЦК України, позивачем 02 лютого 2021 року надіслано на адресу відповідача вимогу про повернення боргу, однак, в обумовлений законом строк, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, отримані у позику грошові кошти не повернув. За вказаних обставин позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути 1 793 944,11 грн.

В зв`язку з викладеним, просить задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позовних вимог, поданої разом з позовною заявою, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У поданій заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв`язку з якими необхідно вжити заходів забезпечення позовних вимог, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

На підтвердження своїх доводів та обставин, викладених у заяві, позивачем надано в розпорядження суду наступні докази:

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ ПЛЮС» ();

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «ЕКОРА УКРАЇНА» ();

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ» ().

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Судом встановлено, що корпоративні права, на які просить накласти арешт позивач, належить відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується переліченими вище доказами, доданими до заяви.

Вартість належних відповідачу ОСОБА_2 корпоративних прав становить 740,00 грн.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги поданої заяви про забезпечення позовних вимог в частині накладення арешту на корпоративні права, що належать відповідачу ОСОБА_2 , підлягають задоволенню.

При цьому, при накладенні арешту на належні відповідачу корпоративні права, суд виходить з того, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на корпоративні права без наміру власників його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права та законні інтереси власника частки у статутному капіталі товариства.

Разом з тим, на думку суду, у задоволенні заяви в частині накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на усіх банківських рахунках ОСОБА_2 у межах суми стягнення - а саме 1 793 944,11 грн., не підлягають задоволенню судом, оскільки позивачем до суду не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження наявності грошових коштів, які б належали відповідачу ОСОБА_2 у відповідних розмірах, розміщених на рахунках у будь-яких банківських установах.

Виходячи з характеру заявлених вимог, встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - адвоката Зражевської Наталії Володимирівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), а саме на:

-на частку ОСОБА_2 у розмірі 12,5% статутного капіталу товариства ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ ПЛЮС» (, адреса: 04070, м.Київ, вул. Спаська, 10-Г, кВ.1), яка становить 125,00 грн.;

-на частку ОСОБА_2 у розмірі 49% статутного капіталу товариства ТОВ «ЕКОРА УКРАЇНА» (, адреса: 03118, м.Київ, вул..Мистецька, 3, кВ.2), яка становить 490,00 грн.;

-на частку ОСОБА_2 у розмірі 12,5% статутного капіталу товариства ТОВ «СВІТ ДЕРЕВЕНИ» (, адреса: 03164, м.Київ, вул. Обухівська, 135), яка становить 125,00 грн.;

У іншій частині заяви - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - один рік.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: К.В.Машкевич