ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/177/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Котвицького В.Л.,

за участі секретаря судового засідання: Степанишиної Г.А.,

розглянувши в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця щодо арешту коштів боржника, заінтересовані особі: Оболонський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга на дії головного державного виконавця Оболонськогорайонного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.В, в якій скаржник просить зняти арешт, накладений на його зарплатний рахунок постановою від 11.09.2020 в рамках виконавчого провадження № 62998819.

Скарга обґрунтована тим, що 11.09.2020 виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника, яким наклав арешт на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», який є зарплатним.

Представник скаржника подав заяву про розгляд справи без його присутності та про задоволення вимог скарги в повному обсязі.

До суду стягувачі не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені згідно норм процесуального законодавства.

До суду представник виконавчої служби не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений згідно норм процесуального законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.07.2020 Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено судове рішення у справі № 753/4709/17, відповідно до якого:

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_4 в сумі 144 325 грн. 84 коп., але в межах вартості майна, отриманого у спадщину - ј частини квартри № 136, що в будинку АДРЕСА_1 , що складає 250 815 грн. 50 коп.;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1443 грн. 25 коп. - судового збору, 2971 грн. 20 коп. - витрат за проведення судової експертизи з визначення вартості спадкового майна, а всього - 4414 грн. 45 коп.

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг за зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_4 в сумі 180 025 грн. 84 коп., але в межах вартості майна, отриманого у спадщину - ј частини квартри № 136, що в будинку АДРЕСА_1 , що складає 250 815 грн. 50 коп.

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1800 грн. 25 коп. - судового збору, 2971 грн. 20 коп. - витрат за проведення судової експертизи з визначення вартості спадкового майна, а всього - 4771 грн. 45 коп.

10.09.2019 головний державний виконавець Оболонськогорайонного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 62998819.

11.09.2020 року головний державний виконавець Оболонськогорайонного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.В. винесла постанову, якою наклала арешт на грошові кошти боржника в АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 07.05.2021 року ОСОБА_1 станом на час видачі довідки має рахунок в банку № НОМЕР_1 , тип рахунку - зарплатна картка для виплат, валюта - гривня.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати №95 від 01.07.1949, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Згідно з пунктом 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Вказані норми законодавства свідчать про неправомірність накладення арешту на зарплатний рахунок боржника, та наявність підстав для визнання дій виконавця неправомірними.

В частині скасування постанови та зняття арешту з коштів, суд задовольняє, а саме виконавця належить зобов`язати скасувати постанову та зняти арешт, що відноситься до компетенції самого виконавця.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця щодо арешту коштів боржника, заінтересовані особі: Оболонський районного відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Оболонськогорайонного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.В. щодо винесення постанови від 10.09.2020 про арешт коштів боржника в АТ КБ «ПриватБанк» протиправними.

Зобов`язати головного державного виконавця Оболонськогорайонного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Поліщук В.В. скасувати постанову від 10.09.2020 ВП №62998819 про накладення арешту на грошові кошти в АТ КБ «ПриватБанк» та зняти арешт із зарплатного рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Котвицький В.Л.