ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3468/21 Справа № 184/452/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

секретар судового засідання: Євтодій К.С.

сторони

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп»,

боржник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року, яка ухвалена суддею Томашем В.І. у місті Покров Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 21 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку а саме на квартиру по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2007 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 60940967 з примусового виконання дублікату виконавчого листа у справі №184/452/15ц, виданого 29.01.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2233617/3140/110-юр-07 від 27.12.2007 року, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. 27.12.2007 року за реєстровим №7126, шляхом продажу її за початковою вартістю не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових зобов`язань за кредитним договором № 014/1424 97/3140/74 від 27.12.2007 року перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 95145,46 грн., також про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» сплачений судовий збір у розмірі 951,45 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» у дублікаті виконавчого листа у справі №184/452/15ц, виданого 29.01.2019 року на підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року.

27 грудня 2019 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання дублікату виконавчого листа у справі №184/452/15ц, виданого 29.01.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 27.12.2019 року направлена боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_3 .

До теперішнього часу боржник ніяких заходів щодо повернення в натурі грошових коштів не здійснив, заборгованість не погашена.

Виконавцем було встановлено, що боржнику нерухоме майно, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не належить, а тому звернути стягнення за рішенням суду №184/452/15ц - не має можливості.

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2 є іпотечним майном, іпотекодержателем якого є ТОВ «УКРФІНАНС ГРУП», проте, державна реєстрація за ОСОБА_1 не відбулась.

Відповідно до договору іпотеки від 27.12.2007 року №2233617/3140/110-юр-07, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_1 предметом договору є нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 .

Пунктом 2.1.1. цього ж договору передбачено, що на строк дії договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця.

З отриманих документів вбачається, що квартира АДРЕСА_2 , фактично є майном боржника, на яке необхідно звернути стягнення з метою виконання рішення суду, що можливо з урахуванням норм ч. 10 ст. 440 ЦПК України «Звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, та нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку».

Чинна редакція Закону України «Про виконавче провадження» містить статтю 50, яка встановлює обов`язок державного або приватного виконавця у разі, якщо майно, що належить боржнику не зареєстровано за ним у відповідному реєстрі, звернутися до суду із заявою про звернення стягнення на таке майно.

Боржник ухиляється від виконання рішення суду, тому приватний виконавець вважає, що є необхідність вжити всі можливі заходи для звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 , для проведення виконавчих дій, пов`язаних з описом та арештом майна боржника.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку відмовлено в зв`язку з необґрунтованістю.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нове рішення , яким подання задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що приватним виконавцем в дотримання процедури звернення стягнення на майно вчинено виконавчі дії, передбачені чинним законодавством.

Вказує, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні подання, посилався на норми ч.2 ст. 182 ЦК України, проте, на думку приватного виконавця, в даному випадку мова йде про застосування норм, передбачених ст. 440 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявленого подання, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. перебуває виконавче провадження №60940967 з примусового виконання дублікату виконавчого листа, виданого 29.01.2019 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області у справі №184/452/15ц.

27.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60940967 за вищевказаним виконавчим документом, якою боржника ОСОБА_1 зобов`язано протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попереджено його про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.10-11).

Крім того, 20.10.2020 року за вих.№2757 приватним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик за відомими адресами, відповідно до якого боржника зобов`язано з`явитись до виконавця 23.10.2020 року о 13.00 годині для надання інформації та документів, однак боржник в зазначений час не з`явився, про причини неявки виконавця не повідомив (а.с.22).

Вимоги виконавчого документу передбачають звернення стягнення на нерухоме майно, яке є іпотечним майном Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП».

Згідно договору купівлі-продажу від 27.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П., ОСОБА_1 купив двокімнатну квартиру, житловою площею 28,86 кв. м, загальною площею 42,56 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Відповідно до договору іпотеки №2233617/3140/110-юр-07 від 27.12.2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 предметом договору є нерухоме майно - квартира, загальна площа 42,56 кв. м, житлова площа 28,86 кв. м, що складається з наступних складових частин: коридор 1=3,77 кв. м; житлова кімната 2=16,55 кв. м; шафа 3=0,78 кв. м; шафа 4=0,43 кв. м; житлова кімната 5=12,31 кв. м; кухня 6=5,88 кв. м; ванна 7=1,9 кв. м; вбиральня 8=0,94 кв. м, місцезнаходження: АДРЕСА_1 (а.с.18-20).

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», про заміну стягувача у дублікаті виконавчого листа - задоволено.

Замінено стягувача «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», у дублікаті виконавчого листа № 184/542/15-ц, виданого 29.01.2019 року на підставі ухвали Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2019 року на виконання рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2015 року по справі № 184/452/15-ц року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2233617/3140/110-юр-07 від 27.12.2007 року, а саме двокімнатну квартиру, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П. 27.12.2007 року за реєстровим №7126, шляхом продажу її за початковою вартістю не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових зобов`язань за кредитним договором № 014/142497/3140/74 від 27.12.2007 року перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 95 145, 46 грн.; а також стягнення 951 грн. 45 коп. сплаченого судового збору» ( а.с.8-9).

Згідно відповіді виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований (а.с.21).

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартира АДРЕСА_2 є іпотечним майном, іпотекодержателем якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРФІНАНС ГРУП», іпотекодавець ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вищевказана квартира боржнику не належить.

Таким чином, право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване в установленому Законом порядку за боржником, що унеможливлює звернення стягнення на вищевказане майно.

На теперішній час заборгованість боржником не погашена, рішення суду не виконане.

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив з відсутності законних підстав для прийняття рішення про звернення стягнення на нерухоме майно, якщо це нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною першою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Законодавець у зазначених нормах чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим встановлено, що боржник є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу Бойко Л.П, однак згідно інформації щодо об`єкта нерухомого майна відсутні відомості про реєстрацію права власності на спірну квартиру.

Згідно частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Єдина інформаційна база, яка містить відомості про право на нерухоме майно та їх обтяження було введено в дію 2013 року. До 2013 року реєстрація права власності на майно проводилась в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст. ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення та на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, права, зареєстровані до 01 січня 2013 року, залишаються дійсними. Повторно їх реєструвати в Державному реєстрі прав не потрібно. Але у випадку відчуження об`єкта нерухомості, вся інформація про таку реєстрацію повинна бути перенесена(внесена) до Державного реєстру прав, для синхронізації баз даних.

Отже, запровадження електронної бази не означає, що особа, яка отримала право власності на майно до 2013 року, не є власником цього майна.

Боржник ОСОБА_1 , придбавши квартиру, не здійснив перереєстрацію нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджено відсутніть у ОСОБА_1 достатніх грошових коштів або рухомого майна для звернення стягнення, що боржник ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 2233617/3140/110-юр-07 від 27.12.2007 року та на яку звернено стягнення за рішенням суду у справі № 184/452/15-ц року і, що це нерухоме майно за ним не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Отже, нерухоме майно за боржником у встановленому законом порядку не зареєстроване, що позбавляє приватного виконавця можливості забезпечити виконання судового рішення, шляхом проведення реалізації нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність законних підстав для прийняття рішення про звернення стягнення на нерухоме майно, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку за боржником.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, аналіз доказів по справі та наведених норм права дають підстави для висновку про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про задоволення вказаного подання.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на квартиру, загальною площею 42,56 кв. м, житловою площею 28,86 кв. м, що складається з наступних складових частин: коридор 1=3,77 кв. м; житлова кімната 2=16,55 кв. м; шафа 3=0,78 кв. м; шафа 4=0,43 кв. м; житлова кімната 5=12,31 кв. м; кухня 6=5,88 кв. м; ванна 7=1,9 кв. м; вбиральня 8=0,94 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2007 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 за подання приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим Олександром Миколайовичем апеляційної скарги на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 (нуль) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 23 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: