Дата документу 22.06.2021
Справа № 320/4440/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

представника заявника ОСОБА_1

представника АТ «Укрзалізниця» Савчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі скаргу ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кальченко А.В., звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову державного виконавця Печерського РВ ДВС у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ) від 30.11.2020 про закінчення виконавчого провадження №61041649, а також судові витрати покласти на Печерського РВ ДВС у м.Києві ЦМУМЮ (м.Київ).

В обґрунтування скарги заявник зазначає, що у цивільній справі №320/4440/18 Мелітопольським міськрайонний судом 16.07.2019 ухвалено рішення про стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 42 593,64 грн., з урахуванням податків та обов`язкових зборів, за період з 31.10.2017 по 14.09.2018. Державним виконавцем Печерського РВ ДВС було відкрито виконавче провадження №61041649. З надісланої державним виконавцем вимоги та долучених копій платіжних доручень вбачається, що вони не були завірені належним чином, а у платіжному дорученні №2264854 від 30.10.2019 вказано призначення платежу «перерахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та правничу допомогу ОСОБА_2 працівнику підприємства за 10.2019», тоді як за рішенням суду період стягнення є з 31.10.2017 по 14.09.2018. В подальшому державним виконавцем 30.11.2020 винесено постанову про закінчення ВП №61041649 у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості добровільно. Він вважає, що постанова держвиконавця підлягає скасуванню, оскільки рішення суду фактично не виконано в повному обсязі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 наполягав на задоволенні скарги.

Представник боржника АТ «Укрзалізниця» Савчук О.С. в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки рішення суду по цивільній справі боржником виконано в повному обсязі, АТ «Укрзалізниця» здійснила розрахунок та 30.10.2019 нарахувало і виплатило ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 36 531,79 грн. з урахуванням податків та обов`язкових зборів, а також витрат на правничу допомогу у сумі 6400 грн. Загальна сума податків та зборів склала: ПДФО 18% - 7727,72, військовий збір 1,5% - 643,98 грн. .

Представник Печерського РВ ДВС у м.Києві ЦМУМЮ в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що в цивільній справі №320/4440/18 Мелітопольським міськрайонний судом 16.07.2019 ухвалено рішення про стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 42 593,64 грн., зобов`язано боржника призначити та виплатити йому матеріальне забезпечення по листках непрацездатності, зобов`язано звернутися до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою-розрахунком про нарахування йому матеріального забезпечення, стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2114,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 400 грн.

Вказане рішення набрало законної сили у зв`язку з чим позивачу було видано виконавчі листи, які ним було направлено до Печерського РВ ДВС у м. Києві.

Постановою державного виконавця від 30.11.2020 виконавче провадження (ВП №61041649) щодо стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 42 593,64 грн., з урахуванням податків та обов`язкових зборів було закінчено у зв`язку з добровільною сплатою боржником заборгованості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду у справі № 641/7824/18 від 22.04.2020 звертаючись до суду сторона виконавчого провадження зобов`язана обґрунтувати, а суд, в свою чергу, зобов`язаний встановити, яке саме право скаржника як сторони виконавчого провадження порушено та підлягає захисту в порядку судового контролю за виконанням рішення суду.

В порядку судового контролю за виконанням судових рішень правовий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

Заявник вказує, що за рішенням суду від 16.07.2019 боржник зобов`язаний сплатити середню заробітну плату за період з 31.10.2017 по 14.09.2018, тоді як в платіжному дорученні №2264854 від 30.10.2019 в графі «призначення платежу» вказано «перерахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та правничу допомогу ОСОБА_2 працівнику підприємства за 10.2019», отже ці кошти сплачені як середній заробіток за час вимушеного прогулу за 2019 рік, розмір якої складає 96 036,00 грн і на даний час в провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа №937/7747/20 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Укрзалізниця» про стягнення цієї суми.

Однак, суду не надано доказів того, що АТ «Укрзалізниця» має ще якісь борги перед заявником. З долучених до матеріалів справи копій платіжних доручень 30.10.2019 АТ «Укрзалізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» проведено платіж на суму 34 560,09 грн., призначення платежу: «перерахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та правничу допомогу ОСОБА_2 працівнику підприємства за 10.2019 без ПДВ.НОР-1» (платіжне доручення №2264854) та окремим платежем за №2264866 та №2264909 військовий збір 1,5%, та 18% ПДФО. Тобто, ця сума грошових коштів сплачена ОСОБА_2 вже з вирахуванням обов`язкових платежів та зборів.

Представник заявника не заперечує, що вказана сума отримана ОСОБА_2 , але він вважає, що це заробітна плата ОСОБА_2 за 2019 рік.

При цьому, суду не надано доказів того, що АТ «Укрзалізниця» має заборгованість по заробітній платі перед ОСОБА_2 за 2019 рік і в якому розмірі.

А сума, призначена за рішенням суду, сплачена ОСОБА_2 за платіжним дорученням всього через два тижні після постанови апеляційного суду у даній справі, ще до закінчення строку на її оскарження.

Отже, борг за виконавчим листом №320/4440/18 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу сплачений у зв`язку з чим державним виконавцем закінчено виконавче провадження та виведено його із зведеного виконавчого провадження /а.с.4,5/.

Відповідно п.9 ч.1 ст. 39 цього Закону закінчення виконавчого провадження відбувається у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки судом не встановлено та заявником не надано достовірних та достатніх доказів порушень його прав, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2021 ВП № 61041649 законна, прийнята в межах повноважень державного виконавця, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Крім того, згідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, оскільки в задоволенні його скарги відмовлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. .12, 13, 81, 89, 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Коваль Л.І. від 30.11.2020 про закінчення виконавчого провадження № 61041649 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: