Номер провадження: 22-ц/813/2024/21
Номер справи місцевого суду: 522/2387/14-ц
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайовича на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2020 року про відмову у задоволенні подання приватного виконавця за матеріалами подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до приміщення будинку боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «МТБ Банк»,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, згідно якого просив надати дозвіл на примусове проникнення до житла : садового будинку, заг. пл. 491,0 кв.м., житл. пл. 111,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 11047888, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, пл. 0,0572 га, кадастровий номер земельної ділянки :38:016:0055, за адресою: АДРЕСА_1 , для огляду його в середині та можливості проведення виконавчих дій, пов`язаних із описом та арештом рухомого майна боржника ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження ВП №59989990 (т.5, а.с 2-39).

03 липня 2020 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Домусчі Л.В.) у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до приміщення будинку боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «МТБ Банк» у справі №522/2387/14-ц відмовлено (т.5, а.с 41-43).

24 липня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович направив засобами Укрпошти апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2020 року. Апелянт вважає, що вказана ухвала є необґрунтованою та така, що винесена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права та має бути скасована. Апелянт пояснює, що боржник належним чином ознайомлений з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи, однак, до теперішнього часу рішення суду в повному обсязі не було виконано, ОСОБА_1 , жодного разу не намагалась сплатити заборгованість за кредитами або вчинити інші дії, спрямовані на добровільне виконання судового рішення. Факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є об`єктивним та доведеним, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження. Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не повідомив державного виконавця про день і час розгляду подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи та розглянув зазначене подання без його участі, що призвело до неможливості надати останньому до суду, для ознайомлення, оригінал виконавчого провадження, також позбавило приватного виконавця можливості суду свої доводи та міркування. Крім того, апелянт вказує на те, що копії матеріалів виконавчого провадження, додані державним виконавцем до даного подання, підтверджують факт ознайомлення боржника з постановою про відкриття виконавчого провадження та іншими матеріалами справи. Апелянт пояснює, ОСОБА_1 вимогу приватного виконавця не виконала, до приватного виконавця не з`явилася, про причини невиконання рішення суду не повідомляє. Також жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку виконавця повідомляти боржника про вчинення певних виконавчих дій. 11 листопада 2019 року особисто під підпис ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження. Апелянт просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2020 року, постановити нове, яким задовольнити в повному обсязі подання приватного виконавця виконавчого Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича. Стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору. Просить поновити строк на подачу апеляційної скарги.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони про час, дату та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Клопотання про проведення судового засідання за допомогою відеоконференцзв`язку не подавали. Оскільки явка до апеляційного суду не є обов`язковою, перешкоди для розгляду справи відсутні (ст. 8, ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не надано доказів на підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 . Вимога, адресована ОСОБА_1 , датована тим же днем та місцем, що і дата запланованих виконавцем виконавчих дій. Доказів отримання такої вимоги боржником власноруч під підпис матеріали подання не містять, а отримання такої вимоги за поштовим направленням фактично не виявляється можливим. Майно, до якого виконавець просить надати доступ, фактично належить стягувачу ПАТ «МТБ Банк», та в своєму поданні приватним виконавцем не зазначено та не надано доказів, хто саме перешкоджає входженню приватного виконавця до квартири, а також не надано доказів про склад осіб, що станом на даний час проживають у цій квартирі. Тому суд вирішив відмовити в задоволенні подання.

Апеляційний суд частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити наступне.

Апелянт в своїй скарзі посилається на те, що суд першої інстанції розглянув подання за відсутності приватного виконавця всупереч положенням цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

За ч. 2 вказаної статті суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи подане приватним виконавцем Колечко Д.М. 01.07.2020 року (т. 5, а.с. 2-4). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Домусчі Л.В.) від 03.07.2020 року вказане подання було розглянуто та залишено без задоволення. Разом з тим відомості щодо повідомлення приватного виконавця про дату, час та місце судового засідання в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Отже, оскільки за обставинами даної справи подання було розглянуто за відсутності приватного виконавця, якого не було повідомлено про дату, час та місце судового засідання, апеляційний суд приймає до уваги відповідні доводи апеляційної скарги, скасовує оскаржувану ухвалу та приймає нову ухвалу по суті подання виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечно Д.М. перебуває виконавче провадження ВП № 59989990 із примусового виконання виконавчого листа №522/2387/14-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 17.05.2018 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін банк» заборгованості за кредитним договором №00394ЯЮ від 28.12.2017 року у розмірі 1 191 534, 51 дол. США та 28 890 060, 70 грн. А також стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін банк» судових витрат у сумі 1 339, 80 грн (т. 5, а.с. 5-6).

Виконавче провадження стосовно боржника ОСОБА_1 було відкрито постановою від 06.09.2019 року (т. 5, а.с. 7-9).

07.11.2019 року приватний виконавець отримав звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 5, а.с. 11). Копія вказаної оцінки була отримана ОСОБА_1 19.11.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи (т. 5, а.с. 12).

В результаті вжитих приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень, за допомогою системи електронних торгів арештованим майном СЕТАМ, було реалізовано арештоване майно боржниці ОСОБА_1 , а саме: садовий будинок, заг.пл. 491,0 кв.м., житл. пл.. 111,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта 11047888, за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, пл. 0,0572 га, кадастровий номер земельної ділянки :38:016:0055, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом приватного виконавця від 19.12.2019 року про реалізацію предмета іпотеки (т. 5, а.с. 13-15).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2020 року власником садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 є ПАТ «МТБ Банк», яке придбало іпотечне майно з торгів, про свідчать акт приватного виконавця від 19.12.2019 року про реалізацію предмета іпотеки та витяг із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2020 року, надані заявником (т. 5, а.с. 13-15, 16-18).

27 травня 2020 року представник ПАТ «МТБ Банк» звернувся до виконавця з заявою про проведення опису рухомого майна боржниці ОСОБА_3 , розташованого за адресою АДРЕСА_1 (т. 5, а.с. 19).

Приватним виконавцем Колечко Д.М. 27 травня 2020 року було складено вимогу, адресовану ОСОБА_1 , згідно якої виконавець вимагав з`явитись до нього 05.06.2020 року, а також повідомив, що 27 травня 2020 року ним заплановано проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №59989990, а саме складання постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, у зв`язку з чим вимагав надати безперешкодний доступ до садового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , за наявності підтверджуючих документів (т. 5, а.с. 22-23).

27 травня 2020 року приватним виконавцем було складено акт, згідно якого зазначено, що провести виконавчі дії, а саме складання постанови про опис та арешт майна боржника, не вдалося у зв`язку із відсутністю доступу безпосередньо в середину будинку. Проведення виконавчих дій було відкладено до отримання ухвали суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи (т. 5, а.с. 24-25).

Інших документів виконавчого провадження матеріали цивільної справи не містять та до апеляційного суду не подавались.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, посилаючись на практику Касаційного цивільного суду Верховного Суду в справі № 757/41727/19-ц, рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Разом з тим, за обставинами даної справи, приватним виконавцем не надано суду вичерпних та переконливих доказів, які б свідчили про вчинення передбачений дій, в межах повноважень виконавця, з виконання рішення суду, так само як й щодо перешкоджання боржником у здійсненні виконавчих дій. Відомостей щодо вчинення виконавчих дій після 27.05.2020 року, та можливому перешкоджанню їх вчинення з боку боржника, приватний виконавець до суду не надав. З огляду на вказане апеляційний суд відхиляє доводи апелянта.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що на даний час Київським районним судом м. Одеси розглядається справа № 947/12833/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Іллічової Наталії Артемівни, ПАТ «МТБ БАНК» про визнання незаконним та скасування свідоцтв від 23.01.2020 року про визнання права власності на садовий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 кадастровий № :38:016:0055.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу скасовує та приймає нову ухвалу про відмову в задоволенні подання приватного виконавця. Одночасно, апеляційний суд роз`яснює право на повторне звернення до суду з обґрунтованим поданням про примусове проникнення до житла

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,--

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2020 року про відмову у задоволенні подання приватного виконавця скасувати.

Прийняти ухвалу, якою подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про примусове проникнення до приміщення будинку боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ «МТБ Банк» - залишити без задоволення.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

08.02.2021 року м. Одеса