Справа № 184/76/21
Номер провадження 2/184/220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Малашиної Ю.Б.,

секретаря судового засідання - Попівніч Н.І.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області - Доли Т.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з батьком, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду із вищевказаним позовом та просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання якого: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач із відповідачем перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Орджонікідзевського міського суду від 18.10.2018 року. У шлюбі у позивач із відповідачем народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Після розірвання шлюбу, в період з лютого 2019 до травня 2019, позивач та ОСОБА_3 проживали разом в квартирі АДРЕСА_2 . В період з травня 2019 до листопада 2019 року позивач перебував у Республіці Польща, син проживав разом з батьками позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_3 . У листопаді 2019 року позивач повернувся з Республіки Польща. З 08.08.2019 відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 і з того ж часу проживає разом зі своїм чоловіком та новонародженою дитиною у АДРЕСА_4 . Відповідач за спільною позивача із відповідачем згодою позивач забрав сина на постійне проживання до себе. До листопада 2020 року ОСОБА_7 постійно проживав разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_5 . З відповідачем - своєю матір`ю, син постійно спілкувався у будь-який зручний для них обох час. Починаючи з листопада 2020 року між позивачем та відповідачем виник спір стосовно місця проживання ОСОБА_7 , внаслідок чого позивач був змушений звернутися до органу опіки та піклування Покровської міської ради з заявою про визначення місця проживання дитини. Відповідно до Акту обстеження умов проживання, складеного фахівцями органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міського ради 18.12.2020 (додаток 6) - проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_5 . У житловому приміщенні створено задовільні умови для проживання дитини та її виховання. На час звернення позивача до суду з цим позовом місце проживання дитини компетентними органами офіційно не визначено. Фактично син живе на два будинки. Тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом.

Відповідач в свою чергу подала відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач категорично не погоджується з позовними вимогами та не визнає їх за наступних підстав. Позивач безпідставно стверджує про те, що у листопаді 2019 року за спільною згодою між позивачем та відповідачем, позивач забрав сина на постійне проживання до себе. Такої спільної згоди між сторонами не було досягнуто і сина позивач не забирав. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин. Акт про перевірку паспортного режиму від 08.01.2021 р., який доданий позивачем до позову, не підтверджує, що наш син постійно проживає з батьком. Дитина часто ходить до свого батька - ОСОБА_1 , вільно спілкується з ним, іноді ночує у позивача, що не може вважатися постійним проживанням. Акт обстеження умов проживання від 18.12.2020 р. не є за своєю суттю та змістом висновком органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з одним із батьків. Позивачем не доведено наявність будь-яких істотних обставин та не надано жодних доказів, які б підтверджували, що мати дитини не в змозі забезпечити той рівень життя, який забезпечує батько, та що матір`ю дитини не створено належних побутових умов. ОСОБА_7 проживає разом з відповідачем у кв. АДРЕСА_6 , що підтверджується Актом від 02.12.2020 про перевірку паспортного обліку по АДРЕСА_4 , де відповідач проживає із своїм чоловіком ОСОБА_6 та їхньою спільною донькою ОСОБА_8 .. Чоловік відповідача має постійний дохід, що дає змогу створити всі необхідні умови для проживання їхньої сім`ї. Квартира облаштована, мебльована, для ОСОБА_7 є диван для сну, стіл для занять, шафа для підручників і зошитів, є необхідні речі побуту та вжитку, сезонний одяг та взуття. Дані факти підтверджені висновком Покровського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей молоді Виконавчого комітету Покровської міської ради від 22.12.2020 р. На даний час відповідач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини. Отже, відповідач має час займатися з сином і вдень, і вечорами та іншим чином піклуватися про нього. Посилання позивача на наявність кращих матеріально-побутових умов для проживання дитини з батьком (окрема кімната), саме по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини для проживання.

01.03.2021 року відповідач за первісним позовом звернулась до позивача за первісним позовом ОСОБА_1 із зустрічним позовом та просить суд визнати місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 , місце проживання якої: АДРЕСА_4 з обґрунтувань, наведених у відзиві на позов.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що з 2006-2018 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. До травня 2019 року він, відповідач та син продовжували проживали в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_5 . В грудні 2018 позивач поїхав до Чехії. В травні 2019 року позивач поїхав до Польщі. В період перебування позивача у Чехії та у Польщі (у грудні 2018 р. та в траві 2019 р.), дитина переважно знаходилась у батьків ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_9 в цей час їздила на курси перекваліфікації до Єгипту, потім в Ізраїль, потім ОСОБА_2 завагітніла. Син ОСОБА_7 проживав з його батьками і у той час, коли ОСОБА_2 нікуди не їздила. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 народила доньку і виїхала з квартири, після цього позивач повернувся з Польщі. Потім позивач з сином почали проживати разом. Вони їздили з сином до ОСОБА_10 . В грудні 2019 року син один раз був у матері з ночівлею. В січні 2020 року не був у відповідача жодного разу. В березні 2020 року син перебував у відповідача всього два рази. В травні 2020 року син перебував у відповідача всього один раз. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сина був день народження, а мама - ОСОБА_2 привітала його наступного дня. В липні 2020 року відповідач возила сина на море. В жовтні 2020 року син з відповідачем їздили на фотосесію. В зазначений період дитина дуже рідко ходила до матері без ночівлі, інколи вони спілкуються з нею по телефону. З листопада 2020 року дитину почали утримувати з понеділка по четвер у мами, а відпускали до позивача з п`ятниці до понеділка. Позивач ніколи не чинив опору та перешкод у спілкуванні сина з його матір`ю. Позивач завжди займався дитиною, коли дитина приходила зі школи, на нього чекав обід, потім самостійно робив домашні завдання, а після повернення позивач позивача з роботи о 18-20 год. додому, він перевіряв домашні завдання сина, потім дитина мала вільний час. Під час карантину позивач не ходив на роботу, а перебував весь час з дитиною. Позивач має трикімнатну квартиру в якій дитина має свою повністю обладнану кімнату. Разом позивач із сином ходять на рибалку, в походи.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що коли вона проживала разом із відповідачем, то вона завжди займалась дитиною. Дитина часто ходила, за попередньою домовленістю до батьків ОСОБА_1 , коли ОСОБА_2 ходила в нічну зміну на роботу у той час, коли ОСОБА_1 перебував за кордоном. Коли у ОСОБА_2 народилася дитина, то вона потрапила на два тижні в лікарню, у той час ОСОБА_7 забрав до себе дідусь - батько ОСОБА_1 , після повернення з лікарні ОСОБА_2 забрала сина до себе додому за адресою: АДРЕСА_4 , де вони проживали разом 1,5 місяці. З часом повернувся з закордону ОСОБА_1 та син попросився погостювати до батька на тиждень, потім знову попросився до батька. Потім дитина була то у батька, то у неї. Матеріально ОСОБА_2 забезпечує чоловік, який працює тренером, а також вона отримує допомогу по догляду за дитиною. 02.03.2021 року чоловік ОСОБА_2 отримав службове житло, а саме: трикімнатну квартиру. Силою вона дитину не утримує. ОСОБА_1 увесь час перебуває на роботі, а вона може займатися дитиною та приділяти йому увагу, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою та має достатньо вільного часу для цього. В листопаді 2020 року ОСОБА_2 подзвонив батько ОСОБА_1 та попросив її, щоб вона забрала сина, оскільки дитина деградує і ОСОБА_11 б`є його, після чого вона забрала дитину до себе. Під час карантину, коли дитина перебувала на дистанційному навчанні, їй дзвонили зі школи та повідомили, що у дитини є «хвости з навчання».

У судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримала відповідний висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету 24.02.2021 р. №69, згідно якого місце проживання дитини можливо визначити як з батьком, гр. ОСОБА_1 , так і з матір`ю, гр. ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, заслухавши думку малолітнього ОСОБА_3 та представника органу опіки та піклування, приходить до наступних висновків щодо фактичних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.07.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №156, між ОСОБА_1 та ОСОБА_12 зареєстровано шлюб.

В період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народилася дитина - ОСОБА_3 , про що 16.07.2009 р. Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №240 (а.с. 13).

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 р. у справі №184/914/18 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , виданого Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 08.08.2019 р. зареєстровано шлюб, актовий запис №126, прізвище після державної реєстрації шлюбу подружжя ОСОБА_13 (а.с. 24).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана - квартири АДРЕСА_2 , яка являє собою трикімнатну квартиру загальною площею 60,6 кв.м., житловою площею - 36,8 кв.м., вбачається, що зазначений об`єкт нерухомості зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_14 30.01.2008 р. на підставі договору купівлі - продажу, серія та номер: 5187, посвідчений 18.12.2007 р. приватним нотаріусом; крім того, наявні відомості про заборону відчуження об`єкта нерухомості та про обтяження іпотекою на підставі відповідного нотаріально посвідченого договору від 18.12.2007 р.: іпотекодержавтель: ВАТ «Райффайзен банк Аваль», іпетекодавець: ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 10000 доларів США (а.с. 14-17).

Довідками від 23.09.2019 р. та 01.12.2020 р. підтверджується факт реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 84).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.12.2020 р., проведеною службами у справах дітей та соціальної роботи за адресою: АДРЕСА_5 , встановлено, що вказаною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 (зареєстрована, не проживає), син ОСОБА_3 . У вказаній трикімнатній квартирі створено задовільні умови для проживання та виховання дитини, а саме, для дитини облаштовано окрему кімнату, в якій знаходиться диван, письмовий стіл, місце для зберігання особистих речей, спортивний інвентар, комп`ютер (а.с. 18).

Актом від 08.01.2021 р. «Про перевірку паспортного обліку», складеним начальником відділу Покровського КП «Житлокомсервіс», у житловому приміщенні по АДРЕСА_5 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Зі слів сусідів встановлено, що фактично з листопада 2019 р. у зазначеній квартирі проживають ОСОБА_1 та його син ОСОБА_3 ; ОСОБА_2 мешкає в м. Покров за іншою адресою (а.с.19).

Відповідно до висновку директора Покровського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відносно ОСОБА_1 , в оселі за адресою: АДРЕСА_5 створені належні умови для проживання дитини. Батько спроможній в повній мірі виконувати сої батьківські обов`язки. Складних життєвих обставин не встановлено (а.с. 20 - 21). Аналогічний висновок наявний відносно матері - ОСОБА_2 , за наслідком відвідування помешкання по АДРЕСА_4 (а.с. 171).

Водночас, актом від 02.12.2020 р. про перевірку паспортного обліку по АДРЕСА_4 , зі слів сусідів встановлено, що в даному житловому приміщенні зареєстровано двоє громадян: ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , крім того, без реєстрації проживають позивач та ОСОБА_3 (а.с. 83).

Довідкою КЗ «НВК №2 м. Покров Дніпропетровської області» від 13.11.2020 р. №99 підтверджено факт навчання ОСОБА_3 в 6-А класі зазначеного навчального закладу (а.с. 22).

Крім того, згідно інформації управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської обл. від 16.01.2021 р. ОСОБА_3 разом з батьком та матір`ю зареєстровані за адресою: АДРЕСА_5 у трикімнатній квартирі, власником якої є батько. Наразі в будні дні дитина проживає за адресою: АДРЕСА_4 з матір`ю в однокімнатній квартирі, власником якої є вітчим ОСОБА_6 , а вихідні дні проводить з батьком. Під час новорічних свят дитина перебувала з матір`ю (зі слів матері). Батьки офіційно розлучені, але відповідально ставляться до виховання сина. За результатами першого семестру 2020 - 2021 навчального року ОСОБА_7 має навчальні досягнення, переважно, на достатньому рівні, високий рівень має з наступних предметів: українська мова, інформатика, фізична культура. Під час освітнього процесу з використання дистанційних технологій у період з 18.12.2020 по 15.01.2021 р. ОСОБА_7 виконував вчасно домашні завдання з усіх навчальних предметів, долучався до уроків в режимі Zoom - конференцій. Навчання контролювала матір, так як в зазначений період ОСОБА_7 знаходився в неї. Батьки забезпечили сина всім необхідним для навчання, приділяють належну увагу його вихованню та розвитку в рівній мірі. У період дистанційного навчання в учнівському колективі хлопець вільно спілкується з однолітками, має шкільних друзів. У режимі дистанційного навчання батьки підтримують тісний зв`язок з класним керівником та вчителями - предметниками в телефонному режимі та засобами соціальних мереж (а.с. 165).

Відповідно до довідки АТ «Банк Кредит Дніпро» від 24.11.2020 р. № 21/2 - 227, ОСОБА_1 працює у вказаному товаристві з 27.02.2020 р., займає посаду начальника відділення, посадовий оклад становить 17 000 грн., заробітна плата за останні 6 місяців склала 99159,99 грн. (а.с. 23).

Згідно витягу з наказу №110/О від 23.12.2019 КП «ЦМЛ ПМР» Дніпропетровської області» ОСОБА_2 - сестрі медичній приймального відділення надано відпуску по догляду за дитиною до 3-х років з 23.12.2019 р. по 30.09.2022 р. (а.с.25).

Відповідно до довідки, виданої начальником УП та СЗН 11.12.2020 р., вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення як одержувач державної соціальної допомоги (при народженні дитини), розмір якої становить щомісячно 860,00 грн., всього за період з 11.2019 по 12.2020 - 12040,00 грн. (а.с. 26).

Довідкою про доходи ОСОБА_6 (вітчима дитини) підтверджується те, що він працює в Управлінні освіти виконавчого комітету Покровської міської ради на посаді тренера, загальна сума доходу за період з 01.01.2020 р. по 30.11.2020 р. становить 153793,82 грн. (а.с. 85).

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області від 24.02.2021 р. №82 гр. ОСОБА_6 , склад сім`ї якого складає 4 особи, надано трикімнатну квартиру АДРЕСА_7 , як службове житло на час роботи в управлінні освіти, та 02.03.2021 р. видано ордер на зазначене приміщення (склад сім`ї: ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_3 - пасинок, ОСОБА_8 - дочка) (а.с. 105 - 106).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана - квартири АДРЕСА_6 , що являє собою однокімнатну квартиру, загальною площею 33,3 кв.м., житловою площею 16,7 кв.м., остання належить на праві приватної власності ОСОБА_15 (матері вітчима) (а.с. 159-160).

Актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_4 , складеним фахівцями служби у справах дітей та соціальної роботи 18.12.2020 р., встановлено, що у вказаному житловому приміщенні створено задовільні умови для проживання та виховання дитини, а саме, для дитини створено окреме спальне місце (диван), місце для зберігання одягу та особистих речей, письмовий стіл відсутній, домашні завдання ОСОБА_7 виконує на кухні. На момент відвідування ОСОБА_7 знаходився з матір`ю за вказаною адресою (а.с. 167).

Відповідно до інформації, наданої КП «ЦМЛ ПМР ДО» від 04.12.2020 р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебувають (а.с. 164). Лікуванням та оздоровленням малолітнього ОСОБА_3 займається мати (а.с. 168).

За повідомленням Орджонікідзевського міського суду від 21.12.2020 р. будь яка інформація про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до кримінальної та адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП - відсутня (а.с. 169).

06.01.2021 р. психологом ПМЦСССДМ проводилось діагностування з малолітнім ОСОБА_3 з метою з`ясування думки хлопця щодо визначення його місця проживання з одним із батьків, за наслідком якого психологом зроблено висновок про те, що у хлопця позитивні стосунки з обома батьками, розглядає можливість проживання як з матір`ю, так і з батьком. Зазначає, що квартиру, в якій проживає батько вважає своїм домом (в якому сім`я мешкала до розлучення), де він має власну кімнату і потужний комп`ютер, за яким проводить час, коли знаходиться у батька. У сприйнятті ОСОБА_7 , сім`єю він вважає матір та батька, до яких емоційно прив`язаний (а.с. 173).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету 24.02.2021 р. №69, враховуючи те, що обома батьками створено задовільні умови для проживання дитини, вказаний орган дійшов висновку, що місце проживання дитини можливо визначити як з батьком, гр. ОСОБА_1 , так і з матір`ю, гр. ОСОБА_2 (а.с. 60-62).

Із протоколу №2 засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.02.2021 р. вбачається, що на засіданні комісії брав участь малолітній ОСОБА_16 , який пояснив, що після розлучення батьків залишився проживати з батьком. Наразі, у будні дні проживає з матір`ю, а у вихідні дні - з батьком. Має добрі стосунки з обома батьками, хотів проводити час як з матір`ю, так і з батьком, проте, на даний час бажає проживати саме з батьком, оскільки в квартирі, де проживає батько, йому краще, він має окрему кімнату та комп`ютер. На запитання, до кого з батьків звертається останній, коли потребує допомоги та підтримки, відповів, що в першу чергу звертається до батька, а потім - до матері. З вітчимом має добрі стосунки (а.с. 150-152).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що є класним керівником ОСОБА_18 . Дитина навчається на достатньому рівні, відповідальний, зам. командиру класу. Під час дистанційного навчання успішність ОСОБА_7 покращилась, від вчителів - предметників скарг не дитину не надходило. Відчувається контроль батьків, які в телефонному режимі цікавились навчальним процесом сина. Коли були батьківські збори, то до школи приходив батько ОСОБА_7 , мати не приходила. За харчування ОСОБА_7 в школі сплачує батько.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що є директором комунального позашкільного закладу «Дитячо - юнацька спортивна школа м. Покров». ОСОБА_3 займався у ДЮСШ з 2016 р. у відділені дзюдо. Мати дитини приділяла значну увагу фізичному розвиткові дитини, супроводжувала останнього на змаганнях. З вересня 2019 р. ОСОБА_7 став пропускати заняття, а з жовтня 2019 р. зовсім перестав ходити.

Малолітній ОСОБА_3 , запрошений у судове засідання з метою заслуховування його думку щодо визначення його місця проживання, пояснив, що він до листопада 2007 р. приживав з татом по АДРЕСА_8 . У нього в цій квартирі є окрема кімната, є комп`ютер, свій стіл. До мати, яка проживає по АДРЕСА_9 , приходив приблизно раз на місяць. Потім мати запропонувала йому лишитися у неї. Тепер він вихідні дні проводить з батьком, а робочі дні - з матір`ю. У квартирі, де проживає мати, одна кімната, в якій ще мешкають вітчим і маленька сестричка. Уроки приходиться робити на кухні. Вітчим ставиться до нього добре, проте, останній з ним окремо ніде не виходить, тільки разом з матір`ю. Якщо у нього (малолітнього ОСОБА_3 ) виникають якісь проблеми, то він насамперед звертається до батька. На запитання суду, з ким із батьків він (малолітній ОСОБА_3 ) хотів би проживати, останній відповів, що з татом.

Встановивши фактичні обставини, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст. 18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч.1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

У рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При цьому, у рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

У постанові Верховного Суду від 30.03.2021 р. у справі 542/1428/18 зроблено висновок про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Зазначена позиція висловлена, зокрема у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 р. у справі №716/591/19

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) (далі - Конвенція) згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Враховуючи зазначене, заслухавши в судовому засіданні думку 11 - річної дитини - ОСОБА_3 щодо предмету спору, суд, виходячи насамперед з інтересів останнього, які полягають у забезпеченні його розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, приходить до наступних висновків.

Оцінюючи ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, суд погоджується з висновком директора Покровського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з висновком органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про те, що в оселі за адресою: АДРЕСА_5 та в оселі за адресою: АДРЕСА_4 створені належні умови для проживання дитини, батьки спроможні в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки відносно малолітнього ОСОБА_3 .

Проте, суд звертає увагу на те, що невизначеність місця постійного проживання дитини - то в батька, то в матері, коли дитині іноді приходилось щодня носити у школу портфель із підручниками на тиждень, знаходженням її особистих речей по різним домівках, її ночівлю в різних оселях, створює ситуацію, що безумовно не може відповідати найкращим інтересам дитини.

При цьому суд враховує, що дитина - ОСОБА_3 з народження проживає у квартирі батька ОСОБА_1 , де він має власну кімнату. Саме цю оселю він вважає своїм домом, що підтверджується як показаннями ОСОБА_3 у судовому засіданні, так і висновком психолога від 06.01.2021 р.

Щодо квартири за адресою: АДРЕСА_4 , де проживають мати ОСОБА_2 , вітчим та зведена півторарічна сестра, то зазначена квартира є однокімнатною, невеликою площею, що вимушено зумовлює необхідність, зокрема, проведення навчального процесу ОСОБА_3 на кухні. Крім того, попри те, що у дитини, як вбачається з висновку психолога від 06.01.2021 р. склались теплі та дружні відносини з вітчимом, у судовому засіданні ОСОБА_20 зазначив, що останній з ним не гуляє, спільні прогулянки відбуваються лише разом із матір`ю. Щодо отримання родиною ОСОБА_13 службового житла, а саме трикімнатної квартири у м. Покрові, то зазначена квартира не є для дитини рідною ОСОБА_21 , крім того, як вбачається зі слів ОСОБА_2 , у зазначеному житлі на даний час не створені належні умови проживання для дитини, оскільки квартира потребує ремонту.

Натомість, малолітній ОСОБА_3 вважає батька особою, до якою звертається в першу чергу при виникненні складних ситуацій, та таким, що є прикладом для наслідування.

Крім того, суд звертає увагу на те, що навіть під час проживання у матері, дитина неодноразово висловлювала чіткі бажання проживати саме з батьком, що вбачається як з пояснень, наданих у судовому засіданні, так і з протоколу №2 засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 18.02.2021 р., оскільки, з його слів, в квартирі, де проживає батько, йому краще, він має окрему кімнату та комп`ютер.

Водночас, наполягання ОСОБА_2 на тому, що батько не контролює шкільний та позашкільний процес дитини, дозволяючи йому гратися у комп`ютері, через що ОСОБА_7 кинув дзюдо та під час дистанційного навчання дзвонили із школи і говорили, що дитина не виконує домашні завданні, спростовуються як показами класного керівника ОСОБА_17 , яка показала про те, що дитина навчається на достатньому рівні, на батьківські збори приходив батько, мати - не приходила, так й інформацією управління освіти виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської обл. від 16.01.2021 р., згідно якої за результатами першого семестру 2020 - 2021 навчального року ОСОБА_7 має навчальні досягнення, переважно, на достатньому рівні, високий рівень має, зокрема, з інформатики та фізичній культурі; під час освітнього процесу з використання дистанційних технологій у період з 18.12.2020 по 15.01.2021 р. ОСОБА_7 виконував вчасно домашні завдання з усіх навчальних предметів, долучався до уроків в режимі Zoom - конференцій. Щодо не відвідування дитиною секції дзюдо, починаючи з жовтня 2019 р., то суд звертає увагу на те, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, проживання ОСОБА_3 з кінця 2020 р. у будні дні за адресою проживання матері, не змінили зазначену ситуацію, тому ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 у рівній мірі не вжили заходів щодо відновлення відвідування дитиною позашкільної спортивної секції.

Крім того, твердження ОСОБА_2 про те, що поведінка позивача до сина ОСОБА_7 характеризується грубістю, та те, що ОСОБА_1 вживає пиво при дитині, чим чинить моральне розтління особистості дитини, який після перебування на вихідних у батька стає замкнутим, на думку суду, спрямовані на дискредитацію позивача за первісним позовом, оскільки не підтвердились жодним доказом, дослідженим у судовому засіданні.

Таким чином, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи її думку щодо визначення місця проживання з батьком, яку суд, зважаючи на вік ОСОБА_3 , вважає усвідомленою та обґрунтованою, беручи до уваги велику особисту прихильність дитини до батька та психологічну прив`язаність до місця проживання останнього, яку малолітній ОСОБА_3 вважає своїм домом, суд приходить до висновку про можливість визначити місце проживання останнього разом з батьком, що забезпечить його розвиток у спокійному та стійкому середовищі.

Крім того, вказане не позбавить дитину можливості підтримувати міцні соціальні зв`язки із матір`ю, не зменшить рівності прав та обов`язків обох батьків щодо своєї дитини, та призведе до балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

А отже, судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , відповідно до задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 141, 153,160, 161 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 76-81, 133, 141, 265,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з батьком - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.03.2001 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини з матір`ю - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 виданий органом - 1236 05.09.2019, зареєстрована за адресою АДРЕСА_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26.03.2001 року, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.06.2021 року

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина