печерський районний суд міста києва
04 лютого 2021 року Печерський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді Литвинової І. В.,
при секретарі судових засідань Винник С. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ-МЕДІА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТІ МАС-МЕДІА», Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ Україна ЛТД», про захист честі, гідності, ділової репутації,
І. Позиція сторін у справі.
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до його гідності, честі та недоторканність ділової репутації, інформацію, розповсюджену ТОВ «Нові-Медіа» та ТОВ «Вісті Мас-Медіа» ІНФОРМАЦІЯ_1 в Інтернет-порталі «Вести» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та зобов`язати відповідачів її шляхом опублікування у мережі Інтернет на цьому ж сайті під заголовком «Спростування» тим же шрифтом, на тому місці шпальти, резолютивну частину судового рішення та стягнути з відповідачів суму компенсації моральної шкоди у розмірі 999 000, 00 грн.
У вказаній статті спірною є інформація: «..., а с реализацией «распила» ему помогает ОСОБА_2 , являющийся владельцем компании «Східгазбуд», который также вхож в семью ОСОБА_3 и является другом отца главы правления ДТЭК Виктора ОСОБА_4 . Такая близость к руководству ДТЭК позволяет ОСОБА_5 ездить по Украине и предлагать бизнесу «решать» их проблемы с руководством всех облэнерго, входящих в холдинг.», «В 2016 году Службой безопасности Украины были открыты уголовные дела в связи с подозрениями в возможном сговоре «Східгазбуд» с представителями «Киевэнерго» структура ДТЭК) и завышении стоимости и объемов товаров, работ и услуг. По всем признакам фирма была пустышкой, которая не имеет ни людей, ни техники, всем занимались субподрядные организации, а разница уходила через предприятия с признаками фиктивности. Тогда отмечалось, что неэффективное использование средств «Киевэнерго» могло приводить к завышению розничных тарифов для потребителей ОСОБА_6 . Впрочем, как и в случае с делом по «Роттердам +», особых результатов расследование использования подобных мини-»схем» не дало. Интересно, будет ли расследовать служба безопасности ОСОБА_7 эти факты или данный схемотоз в компании происходит с разрешения и при поддержке акционера?».
В обґрунтування позову вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Інтернет-порталі «ВЕСТИ» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 під заголовком «В поисках идеологов аферы: кто выдумал «Роттердам+» у ОСОБА_7 » було розміщено публікацію, зміст якої порушує його особисті немайнові права, порочить честь, гідність та ділову репутацію, оскільки поширена відповідачами у ній інформація є негативною за своїм змістом та не відповідає дійсності. Оскільки вказана інформація була розміщена у мережі Інтернет, на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5, який доступний необмеженому колу осіб та частина поширеної недостовірної інформації стосується безпосередньо позивача, про що свідчить конкретизація у тексті його прізвища й імені, що, у свою чергу, дає можливість читачеві ідентифікувати особу, про яку йде мова у вказаній публікації як Брутян ОСОБА_8 - позивача у справі. Внаслідок цього, поширена недостовірна інформація, стала відомою його рідним, друзям, колегам, партнерам по бізнесу.
На переконання позивача, поширена відповідачами відносно нього інформація є фактичним твердженням, проте він не має жодного відношення до порушеного в назві статті та самій статті питання, ніколи не займався «реализацией «распила» та ніколи не очолював «компании-»однодневки». Тобто, дані твердження відповідачів розцінює як фактичні твердження про здійснення корупційних дій.
Розповсюдження відповідачами недостовірної інформації щодо позивача, як він обґрунтовує, змусило його спростовувати цю інформацію, звертатися за допомогою до адвоката та до суду із позовом, щоб довести, що інформація, яку розповсюдили відповідачі, є недостовірною. Дана обставина змінила його спосіб життя та завдала моральні страждання. Замість того, щоб у звичному режимі вести своє особисте життя та свою діяльність, він кожного разу повинний доводити той факт, що завжди дотримується моральних засад суспільства. Позивач переживає сильне моральне хвилювання, яке виражається у безсонні, втраті апетиту, головному болю. Думка, про те, що він може втратити друзів, партнерів по бізнесу або справи, які робить внаслідок недобросовісної поведінки відповідачів, не дає мені спокою, так як є відповідальною людиною стосовно роботи, яку виконує та послуг, які надає його товариство.
Завдані моральні страждання позивач оцінив у 999 000, 00 грн, виходячи з розрахунку по 71 357 грн за кожний день з дати розміщення статті - ІНФОРМАЦІЯ_1.
У своєму відзиві представник відповідача ТОВ «Нові-Медіа» позов не визнав, зазначив, що відповідач не є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_11 і особою, котра розмістила на ньому спірну інформацію, доказів протилежного позивачем не надано. За посиланням, наведеним у позовній заяві, відсутня стаття під назвою: «В поисках идеологов аферы: кто выдумал «Роттердам+» у ОСОБА_7 », відсутній текст, наведений позивачем у позовній заяві, а міститься зовсім інша інформація - про спростування. Тобто спірної інформації не існує, а з огляду на розміщення спростування - і підстав для розгляду позовних вимог.
Аналогічного змісту відзив відповідача ТОВ «ВІСТІ МАС-МЕДІА».
Представник відповідача Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД» не скористався своїм правом на подання відзиву по позов.
ІІ. Процесуальні дії та рішення у справі.
29 серпня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано, згідно з протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справах.
Ухвалою судді від 09 вересня 2019 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд у порядку загального позовного провадження /т. І а. с. 219-220/.
24 вересня 2019 року до суду надійшов відзив від відповідача ТОВ «Нові-Медіа» /т. І а. с. 222-235/.
Також 24 вересня 2019 року до суду надійшов відзив від відповідача ТОВ «Вісті Мас-Медіа» /т. І а. с. 237-250/.
07 жовтня 2019 року представником позивача подано додаткові докази на підтвердження позову /т. ІІ а. с.1-29/.
27 січня 2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про залучення співвідповідачем Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД» /т. ІІ а. с. 55-56/.
03 березня 2020 року стороною позивача подано до суду клопотання про залучення співвідповідачем Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД» /т. ІІ а. с. 58-80/.
24 червня 2020 року ухвалою суду залучено співвідповідачем Компанію «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ Україна ЛТД» /т. ІІ а. с. 97-98/.
24 листопада 2020 року закрито підготовче провадження у справі і призначено справу до розгляду по суті /т. ІІ а. с. 117/.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 03 лютого 2021 року подав до Відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (загальна канцелярія суду) заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги позивачем підтримуються у повному обсязі.
Представник відповідачів ТОВ «НОВІ-МЕДІА» і ТОВ «ВІСТІ МАС-МЕДІА» у судове засідання не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомлено, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили.
Також не з`явився у судове засідання представник відповідача Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД», про причини неявки до суду не повідомлено, заяви по суті або з процесуальних питань до суду не надходили.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, представники не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідачем Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД» не подано. При цьому, представник позивач не зазначав заперечення проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ІІІ. Фактичні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «Східгазбуд» здійснює господарську діяльність на постійній основі, є зареєстрованою юридичною особою-резидентом України з 2003 року, засновником якої є позивач та в процесі припинення не перебуває. Має розмір статутного капіталу 1779420 грн та має види економічної діяльності, згідно з якими і здійснює свою господарську діяльність, що підтверджується реєстраційними та статутними документами, які містяться у матеріалах справи.
З 2014 року TOB ІК «СХІДГАЗБУД» виконує будівельно-монтажні роботи для ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», з 2018 року - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», інших структурних підрозділів ДТЕК.
В 2014-2015 роках TOB ІК «СХІДГАЗБУД» впровадило в місті Києві для замовника ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» унікальний проект - модернізацію сміттєспалювального Заводу «Енергія» та будівництво теплотраси - перетинки між заводом «Енергія» та тепловими мережами станції теплопостачання «Позняки», яка була підключена до загальної міської тепломережі. В результаті впровадження цього проекту, частина житлового масиву Позняки вже має можливість користуватися опаленням та гарячою водою, виробленими завдяки альтернативним джерелам енергії.
Роботи «Будівництво перетинки між ТМ-1 СТ «Позняки» та заводом «Енергія» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на ділянці теплової мережі в районі ТК 109 до ТК 111 для зниження теплового навантаження ТЕЦ-5» виконувались згідно з договором № 457/ЗЕ-14 від 28 березня 2014 року, що був дійсно укладений на підставі відкритих конкурсних торгів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», після того, як пропозицію ТОВ ІК «СХІДГАЗБУД» було визнано найкращою. Вартість договору складала 24, 5 млн грн.
Завод «Енергія» донедавна забезпечував теплом близько десятка об`єктів, які розташовані поблизу, щороку відпускаючи 6-7 тис. Гкал тепла. Завдяки ж впровадженню проекту з будівництва перетинки, відпуск тепла збільшився до 150 тис Гкал: завод почав постачати альтернативну теплоенергію в обсягах, достатніх для забезпечення взимку опаленням мешканців 200 багатоповерхівок (близько 80 тис. квартир) та 300 будинків (близько 60 тис. квартир) гарячою водою влітку. Економія газу на виробництво теплоенергії протягом 2015 року склала близько 30 млн м кв. Вартість проекту, що становила близько 28 мільйонів гривень, вже окуплена. Також будівництво перемички заощаджує на використанні газу на столичні ТЕЦ. Реалізація проекту дозволила знизити витрати газу на рік на 15 мільйонів кубометрів.
У 2015 року TOB «IK» СХІДГАЗБУД» брало участь в конкурсних торгах ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» по предмету закупівлі «Реконструкція зовнішніх інженерних мереж під будівництво нового міжнародного пасажирського терміналу аеропорту «Київ» (Жуляни)» з поставкою обладнання». При вартості торгів за експертною оцінкою близько 83 млн. грн., Конкурсна пропозиція склала 59 799 996, 98 грн і була акцептовано ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Після закінчення робіт по першому етапу будівництва (прокладка кабельної лінії 35 кВ, 10 кВ, реконструкція ПС 110/35/10кВ «Микільська»), з суми договору було недобрано 2 400 028, 99 грн.
У 2016 року ТОВ «ІК«СХІДГАЗБУД» брало участь в конкурсних торгах ПАТ КИЇВЕНЕРГО» по предмету закупівлі «Додаткові роботи по об`єкту «Реконструкція зовнішніх інженерних мереж під будівництво нового міжнародного пасажирського терміналу аеропорту «Київ» (Жуляни)»з поставкою обладнання». Після закінчення робіт по другому етапу будівництва (реконструкція ПС 35/10кВ «Гарнизонна», вартість за експертною оцінкою '5 млн. грн., Договірна ціна 58 317 055,57 грн), з суми договору недобрано 2 574 132, 12 грн. Таким чином, загальна економія для ДТЕК при будівництві даного об`єкта становила близько 5 млн. грн.
За час своєї діяльності TOB ІК «СХІДГАЗБУД» проводило роботи по будівництву магістральних і підвідних газопроводів «Краматорськ - Донецьк», «Луганськ - Лисичанськ», смт Ялта - смт Юр`ївка, ГРП Красногорівського вогнетривкого заводу, будівництво мереж газопостачання в м. Селидове Донецької області. Також виконувалися роботи з будівництва, реконструкції та ремонту споруд житлового і нежитлового фонду в Донецьку та інших регіонах України.
На виконання всіх перелічених вище робіт Товариство мало ліцензію на ведення господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, видану Державною архітектурно-будівельною Інспекцією України 16 березня 2015 року, серія АЕ № 639747, дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки № 0250.15.14, виданий Держгірпромнаглядом 09 березня 2015 року.
TOB ІК «СХІДГАЗБУД» має базу матеріально-технічного забезпечення, яка розташована в АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 грудня 2004 року № 340/3 (видано на підставі рішення виконавчого комітету Селидівського міської ради від 22 грудня 2004 року № 340). База включає в себе адміністративний будинок, будівля АЗС з двома резервуарами, складське приміщення, підвальне приміщення. Площа земельної ділянки, на якій розташована база, становить 1,4895 га.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в Інтернет-порталі «ВЕСТИ» на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 була опублікована стаття під заголовком «В поисках идеологов аферы: кто выдумал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ОСОБА_7 ».
У вказаній статті містилася спірна інформація: «..., а с реализацией «распила» ему помогает ОСОБА_2 , являющийся владельцем компании «Східгазбуд», который также вхож в семью ОСОБА_3 и является другом отца главы правления ДТЭК Виктора ОСОБА_4 . Такая близость к руководству ДТЭК позволяет ОСОБА_5 ездить по Украине и предлагать бизнесу «решать» их проблемы с руководством всех облэнерго, входящих в холдинг.», «В 2016 году Службой безопасности Украины были открыты уголовные дела в связи с подозрениями в возможном сговоре «Східгазбуд» с представителями «Киевэнерго» структура ДТЭК) и завышении стоимости и объемов товаров, работ и услуг. По всем признакам фирма была пустышкой, которая не имеет ни людей, ни техники, всем занимались субподрядные организации, а разница уходила через предприятия с признаками фиктивности. Тогда отмечалось, что неэффективное использование средств «Киевэнерго» могло приводить к завышению розничных тарифов для потребителей ОСОБА_6 . Впрочем, как и в случае с делом по «Роттердам +», особых результатов расследование использования подобных мини-»схем» не дало. Интересно, будет ли расследовать служба безопасности ОСОБА_7 эти факты или данный схемотоз в компании происходит с разрешения и при поддержке акционера?».
Поширення спірної інформації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується записом на оптичному носії, що міститься у матеріалах справи, та експертним висновком за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережі Інтернет від 16 вересня 2019 року № 165/2019-ЕВ, наданої ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» /т. ІІ а. с. 9-16/.
Станом на день постановлення рішення суду згадувана стаття за вказаним посиланням відсутня, замість неї розміщено статтю під заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та змістом: «Уважаемые читатели, обращаем Ваше внимание на то, что статья под названием «В поисках идеологов аферы: кто выдумал «Роттердам+» у ОСОБА_7 » базировалась на сведениях, переданных источником с условием соблюдения конфиденциальности. Редакция сайта ІНФОРМАЦІЯ_12 опровергает информацию относительно ОСОБА_9 как недостоверную».
Листом від 16 серпня 2019 року ТОВ «НІККІ» повідомило позивача про статтю під заголовком «В поисках идеологов аферы: кто выдумал « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ОСОБА_7 » на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 і що така інформація може негативно вплинути на спільну подальшу співпрацю /т. І а. с. 217/.
Відповідно до довідки з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 24 вересня 2019 року № 132/2019-Д, наданої ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес», при введенні в браузері адреси веб-сайту: ІНФОРМАЦІЯ_5 якому відповідає доменне ім`я ІНФОРМАЦІЯ_5, здійснюється завантаження веб-сторінки: ІНФОРМАЦІЯ_12. Тобто, має місце налаштування редиректу (переадресації) з веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 на веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_12. За результатами дослідження інформаційного наповнення веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_12 встановлено, що останній позиціонує себе в якості Інтернет-порталу vesti.ua /т. ІІ а. с. 17-24/.
На веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_12 розміщені ідентифікатори ТОВ «Нові медіа»: телефони НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , адреси електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13. Доменне ім`я vesti.ua зареєстровано на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № НОМЕР_3 , власником, згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», є Медіа Холдинг Вєсті Юкрейн ЛТД.
Зазначене дозволяє зробити висновок, що Медіа Холдинг Вєсті Юкрейн ЛТД та / або ТОВ «Нові медіа» мають відношення до створення та /або функціонування веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5, з якого налаштовано переадресацію (редирект) на веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_12, та є власником цього веб-сайту, якщо інше не визначене умовами договору між останнім та особою, якій передані права щодо користування (управління) доменними іменами ІНФОРМАЦІЯ_5 та або ІНФОРМАЦІЯ_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 /т. ІІ а. с. 17-24/.
Відповідно до довідки ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» від 02 березня 2020 року № 43/2020-Д, Медіа Холдинг Вєсті Юкрейн ЛТД є власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстрантом доменного імені, якщо інше не визначене умовами договору між останнім та отримувачем послуг хостингу та / або володільцем облікового запису, або якщо такий договір відсутній /т. ІІ а. с. 60-65/.
Веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_8 містить описову структуру Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ УКРАЇНА ЛТД» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 до якої входять веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_5 та газета Вєсті. В розділі новини веб-сайта ІНФОРМАЦІЯ_8 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 станом на 02 березня 2020 року, було розміщено інформацію про надання оновленого сайта «Vesti» Компанією «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ Україна» та зазначено, що до складу вказаного холдінга входить, у тому числі, веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_5.
ІV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Основним Законом України проголошено найвищою соціальною цінністю людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28 Конституції України).
Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно з частиною другою та третьою статті 34 Конституції України і статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.
Статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до статті 297 Цивільного кодексу України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Згідно із статтею 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.
Так, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.
Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
У пунктах 1,19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що беручи до уваги положення статей 32, 34 Конституції України, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.
Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи.
У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Тож, твердження стосовно позивача, висловлені у статті під заголовком «В поисках идеологов аферы: кто выдумал « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 є неправдивою інформацією, поширеною відповідачем ТОВ «Нові-Медіа» та за надання технічної можливості як власника веб-сайту Компанією «Медіа Холдінг Вєсті Україна», котра наносить шкоду честі, гідності, ділової репутації ОСОБА_1 .
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог і позов підлягає задоволенню частково, враховуючи, що замість статті під заголовком «В поисках идеологов аферы: кто выдумал «Роттердам+» у ОСОБА_7 » на сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 опубліковано її спростування.
Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характер; правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібносте; потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, які завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Позивач оцінює моральну шкоду, завдану йому публікацією інформації, яка є предметом спору у справі, у сумі 999 000, 00 грн, обрахувавши її з розрахунку по 71 357 грн за кожний день з дати розміщення статті - ІНФОРМАЦІЯ_1 по день подання позовної заяви.
За правилом частини першої статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана, фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 27 Постанови № 1 визначено, що вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, судам необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)».
Відповідно до Постанови № 4 від 31 березня 1995 року моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явиш, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав. У зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно з абзацом другим пункту 5 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У відповідності до положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, маючи рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду в розмірі 999 000, 00 грн, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що був підданий тиску, зазнав негативних емоцій, переживань, моральних страждань та шкоди його честі, гідності, ділової репутації, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації соціальних зв`язків, був вимушений доводити свою добросовісність перед своїм оточенням без дійсно існуючих для такого причин.
У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини судом визнано презумпцію моральної шкоди, що полягає у тому, що у разі порушення майнових або немайнових прав, «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку, людина відчуває страждання (моральну шкоду).
Враховуючи те, що відповідачі Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ-МЕДІА» і Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ Україна ЛТД» своїми діями порушили особисті немайнові права позивача, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, оцінює розмір відшкодування за спричинену моральну шкоду у 5 000, 00 грн, а не у розмірі визначеному стороною позивача, оскільки щодо такого розміру обґрунтування не міститься у позовній заяві і стаття, яка містила спірну інформацію, була видалена з публічного доступу до постановлення судового рішення, замість неї міститься стаття-спростування.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
На підставі положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору на суму 768, 40 грн у рівних частках.
На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись
ст. ст. 3, 8, 21, 24, 28, 32, 34, 55, 62, 129, 129-1 Конституції України,
ст. ст. 201, 277, 297, 299, 302, 1167 Цивільного кодексу України,
ст. ст. 29, 30 Закону України «Про інформацію»,
ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 289, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ-МЕДІА», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТІ МАС-МЕДІА», Компанії «МЕДІА ХОЛДІНГ ВЄСТІ Україна ЛТД», про захист честі, гідності, ділової репутації, задовольнити частково.
Відмовити у задоволенні позову у частині зобов`язання спростування інформацію.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя І. В. Литвинова