Справа № 487/2618/20
Провадження № 2/487/315/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючий суддяНікітін Д.Г.,
при секретаріОцабера М.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, в якому просила виділити в натурі належні ОСОБА_1 , 26/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме частину житлового будинку літ. А-1, прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, житлова площа 31,5 кв. метрів, загальна площа 39,1 кв. метрів, літню кухню літ. Б, тамбур до літньої кухні літ. б, погріб літ Бпд, гараж літ. И-2, №№ 2, 8, 7, І, ІІ.

Позивач у судове засідання не прибула, до початку судового засідання подала до канцелярії суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не прибули, повідомлялися належним чином про слухання справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України).

За змістом ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації (ч. 3 ст. 364 ЦК України).

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що відповідно до акту від 30.08.2019 року КП "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_1 , належить частина житлового будинку літ. А-1, прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, житлова площа 31,5 кв. метрів, загальна площа 39,1 кв. метрів, літню кухню літ. Б, тамбур до літньої кухні літ. б, погріб літ Бпд, гараж літ. И-2, огорожа № 2, огорожа № 8, у спільному користуванні - ворота № 7, замощення І, замощення ІІ.

Інформація про реєстрацію за ОСОБА_1 прав власності на 26/100 частин домоволодіння із відповідною частиною господарських та побутових споруд за адресою: АДРЕСА_1 також зафіксована у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №156324574 від 14.02.2019 року.

Згідно експертного висновку будівельно-технічної експертизи №125-003/1 від 09.02.2021 року встановлено що провести виділ 26/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення» - технічно можливо. Запропоновано з урахуванням ідеальних часток співвласників, згідно порядку користування, що склався, виділити у користування ОСОБА_1 : 1-ноповерховий житловий будинок літера «А-1»: квартира АДРЕСА_2 (1-1- коридор площею 4,0 квадратних метри, 1-2- коридор площею 3,6 квадратних метри, 1-3- житлова площа площею 15,6 квадратних метри, 1-4- житлова площа площею 9,3 квадратних метри, 1-5- житлова площа площею 7,2 квадратних метри), загальною площею 39,1 квадратних метри; літ. "Б" - літня кухня площею 12,7 квадратних метри; погріб літ. "Бпд", гараж літера «И-2» площею 15,1 квадратних метри; тамбур до літньої кухні літера «б» площею 3,7 квадратних метри; №2,8 - огорожа, 26/100 частин №7 - ворота, 26/10 частин №І, ІІ - замощення, що відповідає 26/100 ідеальної частки ОСОБА_1 .. Розрахунок грошової компенсації не розраховувався, оскільки ОСОБА_1 виділяється частка, що відповідає її ідеальній долі.

Заперечень щодо поділу спірного об`єкту нерухомості згідно висновку експерта не надійшло.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає можливим припинити право спільної часткової власності сторін на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їх в натурі за запропонованим експертом варіантом, який відповідає ідеальним часткам ОСОБА_1 у власності.

Керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 76-83, 200, 206, 258, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 355-357, 361, 364, 367 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити .

Виділити в натурі належні ОСОБА_1 , 26/100 часток домоволодіння з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 , а саме частину житлового будинку літ. А-1, прим. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, житлова площа 31,5 кв. метрів, загальна площа 39,1 кв. метрів, літню кухню літ. Б, тамбур до літньої кухні літ. б, погріб літ Бпд, гараж літ. И-2, огорожа № 2, огорожа № 8, залишити у спільному користуванні ворота № 7, замощення І, замощення ІІ.

Позивач: ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , Паспорт НОМЕР_5 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін