Справа 201/9490/16-ц
провадження № 2-др/752/42/21
УХВАЛА

22.06.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києву заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення по справі № 201/9490/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Максімус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «АТС Строй», Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України, Державної установи «Відділення біотехнічних проблем діагностики Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа № 201/9490/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Максімус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «АТС Строй», Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України, Державної установи «Відділення біотехнічних проблем діагностики Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

В червні 2021 року заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся до суду, в порядку ст. 270 ЦПК України, із заявою про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій просив суд ухвалити у справі додаткове рішення та стягнути із позивача на користь Дніпропетровської обласної прокуратури судовий збір в сумі 1378,00 грн., сплачений 16.09.2016 року за подання прокуратурою апеляційної скарги. В обґрунтування заяви зазначено, що під час розгляд справи прокуратурою Дніпропетровської області було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2016 року, якою було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та ухвалено передати спірне майно, яке належить ОСОБА_1 , на праві власності, на зберігання ТОВ «Біржа-Сервіс». За подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду прокуратурою було сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 року, апеляційну скаргу прокуратури було задоволено частково, оскаржувану ухвалу було скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. В подальшому ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року, позов було залишено без розгляду через повторне неприбуття позивача в судове засідання. Однак, залишаючи позов без розгляду судом не було здійснено розподіл судових витрат, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України є підставою для ухвалення у справі додаткового рішення. З огляду на викладене, заявник вимушений звернутись до суду із даною заявою.

Сторони в судове засідання не з`явились. Судом про розгляд справи повідомлялись належним чином. З будь-якими клопотаннями до суду не звертались, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути заяву без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступих підстав.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.04.2021 року, цивільну справу було залишено без розгляду, оскільки, позивач не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Крім того, стороною заявника доведено те, що прокуратурою Дніпропетровської області 15.09.2016 року в рамках розгляду даної справи було сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн. за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2016 року, якою було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, та яку ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.10.2016 року, апеляційну скаргу прокуратури було задоволено частково, та оскаржувану ухвалу було скасовано.

Заявник вважає, що у справі наявні підстави для ухвалення додаткового рішення з метою вирішення питання про розподіл судових витрат.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до глави 8 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має врахувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як уже зазначалося вище, за результатом розгляду справи, позов було залишено без розгляду в зв`язку з неявкою позивача в судові засідання, тобто дана справа по суті не розглядалася і вирішення пред`явлених позовних вимог по суті не відбулось та, відповідно, не здійснювався розподіл судових витрат, у даному випадку судового збору.

Отже, у даному випадку є некоректним застосування ст. 141 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати у справі.

Зі змісту ст. 257 ЦПК України, вбачається, що у разі постановлення ухвали про залишення позову без розгляду, в ухвалі можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Встановлено, що судом було залишено цивільну справу без розгляду, однак, підстав вважати, що позивачем було подано позов та/або його дії в ході розгляду справи були необґрунтованими, немає.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Таким чином сам факт звернення позивача до суду з даним позовом, проведення у справі судових засідань, подання сторонами клопотань, заяв, тощо - не може вважатись необгрунтованими діями в розумінні ст. 142 ч. 5 ЦПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги те, що рішення по суті пред`явлених позовних вимог у справі не ухвалювалось, позов було залишено без розгляду, стороною заявника не доведено те, що дії сторони позивача у даній справі були необгрунтованими, внаслідок чого стороною відповідача були понесені судові витрати, а відтак підстав для ухвалення у справі додаткового рішення відсутні, в зв`язу з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 141, 258-259, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити заступнику керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в прийнятті додаткового рішення по справі № 201/9490/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Максімус», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «АТС Строй», Державного житлово-комунального підприємства Національної академії наук України, Державної установи «Відділення біотехнічних проблем діагностики Інституту проблем кріобіології і кріомедицини НАН України про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних ПоложеньЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.П. Чередніченко