Справа № 740/5475/20
Провадження № 2/740/383/21
РІШЕННЯ

заочне

Іменем України

10 лютого 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» (далі ДП «Ніжинський КХП») про стягнення заборгованості із заробітної плати,

установив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача невиплачену йому при звільненні заробітну плату в розмірі 53 684,28 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 17 червня 2008 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Ніжинський КХП», працював на посаді начальника відділення механізованих зерносховищ, а наказом від 19 травня 2020 року № 9-п його звільнено з роботи за згодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Указаним наказом було зобов`язано провести з позивачем остаточний розрахунок та виплатити компенсацію за 43 дні невикористаної відпустки. У день звільнення остаточного розрахунку проведено не було. З довідки від 24 листопада 2020 року № 36 вбачається, що станом на день видачі довідки заборгованість із заробітної плати становить 53 684,28 грн.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 10-00 год. 14 січня 2021 року.

14 січня 2021 року судове засідання відкладено на 11-00 год. 10 лютого 2021 року в зв`язку з неявкою відповідача.

У судове засідання позивач не з`явився. У матеріалах справи містяться клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Попри вжиття судом заходів щодо сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, його представник у судові засідання не з`явився. Повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Відзиву на позов та клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вказане суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, про що постановив ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно із ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши зміст позовної заяви, матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Ніжинський КХП», працював на посаді начальника відділення механізованих зерносховищ.

Наказом відповідача від 19 травня 2020 року № 9-п позивача звільнено з роботи за згодою сторін на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача (а. с. 7).

Згідно з довідкою ДП «Ніжинський КХП» від 24 листопада 2020 року № 36 станом на день видачі довідки заборгованість із заробітної плати позивача становить 53 684,28 грн (а. с. 8).

За змістом ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд стягує на користь працівника суму боргу, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що з авданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

На підставі наявних у справі матеріалів достовірно встановлено, що станом на час звільнення і до цього часу відповідач не провів повного розрахунку з позивачем, не виплатив йому заробітної плати за невикористану відпустку, розмір якої підтверджується вищевказаною довідкою, виданою відповідачем.

Докази на підтвердження спору сторін про розмір належних до виплати сум позивачу при звільненні відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості із заробітної плати.

Разом з цим у позовній заяві позивач просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу, розмір якої згідно з квитанцією від 15 грудня 2020 року становить 1000,00 грн.

Правнича допомога позивачу надана адвокатом Семенком В. І. Матеріалами справи доведений факт надання правничої допомоги позивачу адвокатом, а тому вказані вимоги теж підлягають задоволенню. Клопотання про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвокату відповідач у порядку ч. 5 ст. 137 ЦПК України не подавав. При цьому відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263 - 265, 274, 279, 280 - 284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» про стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» 31, адреса: провулок Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 53 684 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень 28 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» 31, адреса: провулок Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) 1000 (одна тисяча) гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Державного підприємства «Ніжинський комбінат хлібопродуктів» 31, адреса: провулок Урожайний, 16, м. Ніжин, Чернігівська область) на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення складене і підписане 12 лютого 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко