Справа № 405/5202/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В., Дятел О.В., Гаврилюк Ю.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на спадкування за законом 1/2 спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5 про визначення частки у спільному майні подружжя, визнання права власності на нього та встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , з яким вона з 2009 року проживала однією сім`єю як чоловік та жінка, після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Так, даний будинок був придбаний ОСОБА_6 до створення їх сім`ї, але перебував у незавершеному стані та потребував ремонту, який було здійснено ними разом. Вказані роботи проводилися особисто чоловіком ОСОБА_6 , повнолітнім сином позивача та самою ОСОБА_1 , яка придбала будівельні матеріали на загальну суму 74364,03 грн., а вартість виконаних будівельних робіт у цей період склала 352865 грн. Також вказала, що вона за власні кошти сплачувала комунальні послуги по цьому будинку. В той же час, ОСОБА_6 заповіту не складав. Відповідачем у справі є дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_5 , яка більше 18 років перебуває за межами України, у спірному будинку не проживала. При цьому, позивач самостійно оплатила поховання ОСОБА_6 . З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.05.2019 року та заяви про відмову від частини позовних вимог від 03.11.2020 року (вх. № 25414 від 05.11.2020 року) (т. 3, а.с. 71-73) просить встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_6 в період з 2009 року по січень 2018 року та визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом 1/2 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2018 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково, заборонено Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі № 1 ГТУЮ у Кіровоградській області видавати свідоцтво про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 21.06.2019 року клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.12.2019 року заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_7 про залучення її в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору до участі у справі повернуто заявнику ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 10.11.2020 року заяву представника позивача про відмову в частині позовних вимог задоволено, провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання за ОСОБА_1 7/25 частки об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку АДРЕСА_1 як її частки у спільному сумісному майні чоловіка і жінки, які проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу; визнання за ОСОБА_1 як дружини право на спадкування за законом у першій черзі спадкоємців ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнання за ОСОБА_1 право забудовника на 16/25 частки житлового будинку загальною площею 189,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті забудовника ОСОБА_6 , з правом здачі та введення будинку в експлуатацію та його державної реєстрації, реєстрації права власності та отримання свідоцтва про право власності на 16/25 частки будинку; визнання за ОСОБА_1 право на безстрокове користування 16/25 частки земельної ділянки загальною площею 841,00 - кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 закрито.

14.01.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька ОСОБА_6 . Зазначив, що батьки відповідача перебували у шлюбі, який було розірвано у 2006 році. При цьому, позивач не надала доказів на підтвердження того, що вона здійснювала особисті витрати на поліпшення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , розмір її доходів, які б дозволяли б здійснення таких витрат. Також вказав, що будівництво будинку було завершено ще у 2004 році, однак з невідомих відповідачу причин він не був введений в експлуатацію. Крім того, відповідач влітку 2016 року приїздила до м. Кіровоград та зустрілася з батьком, який повідомив їй, що він зустрічається з жінкою на ім`я ОСОБА_8 , однак в будинку не було її речей, будь-яких поліпшень житлових умов з часу розірвання шлюбу її батьків не відбулося. Більш того, останні п`ять років позивач зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де сплачує комунальні послуги. Також вважає, що твердження позивача про проживання однією сім`єю з ОСОБА_6 не відповідають дійсності. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

28.01.2019 року представник позивача подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказала, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а доводи відповідача, про те, що позивач фактично проживає за іншою підтверджуються недостовірними доказами. Також зазначила, що позивач з 1999 року по 2009 рік займалася підприємницькою діяльністю, за час спільного проживання з ОСОБА_6 вона професійно займалася відео та фотозйомкою, проводила підготовку дітей до школи, працювала вихователем дошкільного навчально-виховного закладу, в той же час доходи ОСОБА_6 складалися з пенсійних виплат.

Представник відповідача 27.03.2019 року подав до суду заперечення на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що позивач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджуються належними та достовірними доказами. Більш того, позивач у своїй заяві про прийняття спадщини також вказала дану адресу як своє постійне місце проживання. Також, під час розгляду цивільної справи № 405/3974/14-ц судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 2003 року (рішення судів від 21.10.2014 року та від 15.06.2017 року). При цьому, позивач не могла здійснювати витрати на поліпшення спірного будинку зі своїх доходів від підприємницької діяльності, оскільки будь-якого прибутку на момент закриття підприємницької діяльності не мала.

Також, 10.11.2020 року представник відповідача подав до суду письмові пояснення щодо позовних вимог в редакції заяви про відмову від частини позовних вимог від 03.11.2020 року (вх. № 25414 від 05.11.2020 року), в яких вказав, що факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 як чоловіка та дружини належними доказами позивач не підтвердила. Так, факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , не доведено, надані нею фотографії не містять дати зйомки та самі по собі можуть підтвердити лише те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 разом проводили дозвілля, допитані у судовому засіданні свідки надали суперечливі пояснення. Так, свідок ОСОБА_9 вказала, що мала близькі стосунки з ОСОБА_6 у 2013 році та останній проживав разом з нею з осені 2013 року до весни 2014 року, що також підтверджується розрахунком заборгованості ОКВП «Дніпро-Кіровоград», з якого вбачається, що у спірному житловому будинку у період з листопада 2013 року по травень 2014 року відсутні витрати води. При цьому, позивач не заявляла про те, що вона проживала разом з ОСОБА_6 за іншою адресою. Вважає, що позивач не спростувала факту перебування в іншому шлюбі, не довела факту ведення спільного господарства, наявності взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач та її представники у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити та пояснили, що позивач проживала з ОСОБА_6 з 2009 року. Вказали, що про ОСОБА_6 було відомо колегам позивача, вони разом їздили відпочивати. У 2016 році до нього приїхала дочка ОСОБА_5 , з якою він її познайомив, однак вона своїх контактів не залишила, тому про смерть ОСОБА_6 вона змогла повідомити лише його сестру, що проживає в Білорусі. Жодних заощаджень ОСОБА_6 не мав, його єдиним доходом була пенсія. Зазначили, що позивач оплачувала підведення газопостачання до спірного будинку, разом з ОСОБА_6 встановили двері, побудували східці на 2-й поверх, замінили труби, здійснили утеплення будинку, заміну вікон. Також вони разом виписували газети та журнали на цю адресу.

У судове засідання 24.03.2021 року позивач та її представник не з`явилися, а 10.03.2021 року позивач подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розгляд справи провести без її участі та участі її представника.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що позивач до 2011 року перебувала у шлюбі з іншим чоловіком та весь час була зареєстрована за іншою адресою. При цьому, не заперечує факт наявності стосунків між ОСОБА_6 та позивачем з 2015 року, однак доказів наявності у них саме сімейних стосунків матеріали справи не містять. Також зазначив, що розрахунки позивача щодо вартості спірного будинку та поліпшень, які були здійснені у період з 2009 року по 2018 року були проведені особою, яка не внесена до реєстру експертів, а тому не можуть вважатися належним доказом у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.04.1990 року ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності набув право власності на земельну ділянку площею 841 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 13-14).

Згідно оціночного акту на будинок по АДРЕСА_1 станом на листопад 2004 року, у даному будинку наявні електроосвітлення, водопровід, газопостачання, одна котельня, а згідно висновку ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 13.11.2004 року ОСОБА_6 для вирішення питання про прийняття будинку в експлуатацію слід звернутися до виконкому з виготовленим технічним паспортом та довідкою про належність (т. 1, а.с. 92, 97).

Згідно акту від 19.11.2010 року монтажною організацією УПБГО за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено газові прилади (т. 2, а.с. 138).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 з 1987 року перебував у шлюбі з ОСОБА_7 , який було розірвано 16.01.2006 року (т. 1, а.с. 88; т. 2, а.с. 25-26)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12.07.2011 року ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 87).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 13.01.2108 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області (т. 1, а.с. 16).

Листом керівника Кіровоградської місцевої прокуратури від 13.01.2018 року № 1363 дозволено видати труп ОСОБА_6 , який знаходиться в морзі Кіровоградського обласного бюро СМЕ ОСОБА_1 , яка являється його дружиною (т. 1, а.с. 18).

Як вбачається із свідоцтва про поховання КП «Ритуальна служба» від 13.01.2018 року ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 18).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відомості про ОСОБА_6 відсутні (т. 1, а.с. 17).

Відповідно до довідки Квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницького від 02.02.2018 року № 17 ОСОБА_1 фактично проживала разом із ОСОБА_6 з травня 2009 року і по час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю без реєстрації та були пов`язані спільним побутом як сім`я та знаходились у цивільному шлюбі (т. 1, а.с. 15).

Також судом встановлено, що, ОСОБА_1 з 1992 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_15 , який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.05.2011 року у справі № 2-1126/2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_15 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 06.06.2011 року (т. 2, а.с. 27, 130-131).

02.04.2018 року до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 надійшла заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 21).

04.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою, в якій вказала, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та в якій зазначено, що вона приймає спадщину після померлого ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 20).

Як вбачається з наданих позивачем фотографій ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проводили разом дозвілля. Згідно датування позивача, дані фотографії були зроблені в період з 2009 року по 2017 рік (т. 1, а.с. 171-175).

Крім того, ОСОБА_1 здійснювала частково оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 у період з жовтня по листопад 2010 року, з лютого 2014 року по березень 2014 року, з березня 2016 року по червень 2016 року, з лютого 2017 року по квітень 2017 року, що підтверджується відповідними квитанціями (т. 1, а.с. 176-182).

Як вбачається з абономентів ДП «Укрпошта» ОСОБА_1 була підписана на газети та журнали, які повинні були надсилатися їй за адресою: АДРЕСА_1 , на 2013, 2014, 2017 роки (т. 1, а.с. 183-184, 186).

Як вбачається з електронного листування ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , 25.09.2016 року ОСОБА_6 направив їй електронного листа, в якому розповідав їй про ОСОБА_1 та її сина (т. 2, а.с. 43).

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знайома із своєю сусідкою ОСОБА_1 . Також, вказала, що вона була знайома з 1990-х років із ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_6 познайомився з ОСОБА_1 та почав з нею проживати з 2009 року та з того час почали разом розбудовувати будинок (зробили дах, побудували східці), який до того часу не був придатним для проживання, ремонтні роботи здійснювали самостійно. Позивач також витрачала свої особисті кошти на ремонт.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках. Зазначила, що ОСОБА_1 проживала по АДРЕСА_1 в 2010 році, однак з якого саме часу вона там проживала їй невідомо. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 офіційно шлюб не укладали. Планували його укласти після закінчення ремонту будинку. У 2012 році вона вперше побувала в цьому будинку, часто бачила як син позивача допомагав матері будувати будинок та здійснювати його ремонт, зокрема встановили двері, східці, зробили теплицю. При цьому, ремонт здійснювався переважно за рахунок позивача, оскільки вона отримувала більший дохід, ніж ОСОБА_6 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначила, що вона перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , а з ОСОБА_6 , з яким позивач проживала разом, знайома з 2009 року. Вказала, що у 2009 році позивач запросила її гості у двоповерховий будинок по АДРЕСА_1 , щоб познайомити з ОСОБА_6 , в якому вони проживали разом. Даний будинок був недобудований, всередині майже нічого не було. В подальшому, позивач разом із своїм сином та ОСОБА_6 за кошти позивача здійснювали відповідні будівельні роботи, зокрема провели воду, газ, вставили вікна. ОСОБА_6 розповідав, що одружиться з ОСОБА_1 після закінчення ремонту.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що вона має будинок по АДРЕСА_1 , який знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 , та який здійснював там будівельні роботи. У 2009 році ОСОБА_6 познайомив її з ОСОБА_1 , представивши її як його дружину. В подальшому, вони проживали разом, у будівельних роботах брали участь ОСОБА_1 та її син.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона була знайома із ОСОБА_6 , який сам займався будівництвом будинку по АДРЕСА_1 з початку 1990-х років. Його дружина, з якою він проживав по АДРЕСА_3 , приблизно в 2001 році виїхала до Іспанії. Зазначила, що бачила позивача разом із ОСОБА_6 кілька разів.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_6 жив зі своєю дружиною ОСОБА_7 на АДРЕСА_3 та отримав земельну ділянку по АДРЕСА_1 . У 2000 році вона була на святкуванні дня народження ОСОБА_7 , яка показала їй будинок по АДРЕСА_1 , в якому були світло, вода та готові стіни для шпалер, опалювалася лише одна кімната за допомогою дров. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7 свідок була в цьому будинку один раз і ОСОБА_1 вона не бачила, хоча остання приходила в гості та доглядала за земельною ділянкою. При цьому, взимку 2013-2014 рр. ОСОБА_6 періодично проживав у неї, оскільки в його будинку було холодно. В подальшому, ОСОБА_6 повідомив, що він помирився з ОСОБА_1 . Зазначила, що з 2016 року ОСОБА_6 вже проживав разом із ОСОБА_1 .

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У рішенні Конституційного Суду України у від 03.06.1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Як вбачається із ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, враховуючи пояснення свідків та допустимість одночасного перебування лише в одному шлюбі, суд вважає доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , ведення ними спільного господарства, наявності спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, у період з 07.06.2011 року (наступний день після розірвання шлюбу ОСОБА_15 та ОСОБА_1 ) по січень 2018 року (дата смерті ОСОБА_6 ), що виражалося у здійсненні ОСОБА_1 за вказаною адресою будівельних робіт, частковій оплаті комунальних послуг, випискою газет та журналів, організацією позивачем поховання ОСОБА_6 та підтверджується наданими в судовому засіданні поясненнями свідків.

При цьому, доводи відповідача, що ОСОБА_1 постійно проживала за іншою адресою суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини, на території.

Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2» МРМК від 09.11.2019 року № 190 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 14.01.2004 року (т. 1, а.с. 99).

Однак, дана довідка на яку посилається відповідач як на підставу своїх заперечень, не містить інформації про фактичне місце проживання ОСОБА_1 (на відміну від довідки Квартального комітету № 22 Подільського району м. Кропивницького від 02.02.2018 року № 17) та не спростовує факту її проживання за іншою адресою, а лише підтверджує її зареєстроване місце проживання.

Більш того, відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути доказом того, що вона не проживала разом з ОСОБА_6 за вказаною адресою.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, у рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.06.2017 року № 405/3974/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_17 , треті особи: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, удаваним в частині покупця, яким було скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.10.2014 року, обставини проживання ОСОБА_1 не встановлювалися, а лише описувалися позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , в яких вона вказувала, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з 2003 року.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в період з 07.06.2011 року по січень 2018 року.

Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належать їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно п.п. 4.1., 4.2 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем, зокрема, є копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Так, ОСОБА_5 02.04.2018 року звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_6 , а ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, позивач до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталася, відмови у вчиненні вказаної нотаріальної дії не отримувала. При цьому, доказів усунення ОСОБА_5 від права на спадкування, неприйняття нею спадщини або відмови від її прийняття матеріали справи не містять.

Згідно роз`яснень, викладених в абз. 12 п. 1, абз. 15-17 п. 3.1 листа ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, може бути підставою для відмови у позові у справі про право на спадкування. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Таким чином судом не встановлено порушень прав позивача, які б вимагали захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом, а тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права на спадкування за законом 1/2 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_6 є передчасними та задоволенню не підлягають.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 11-13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права на спадкування за законом 1/2 спадщини - задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 07.06.2011 року по січень 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_5 РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 РНОКПП: НОМЕР_3 ) судові витрати в сумі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 05.04.2021 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний