18.02.2021 Справа № 331/787/2015-ц
Провадження 6/331/14/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Запоріжжя.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненка М.В., за участі секретаря Федорової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвоката Бикової О.П. про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвокат Бикова О.П. звернулась до суду з заявою про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/787/15-ц від 18 травня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ФІДОБАНК» (01601, м. Київ, вул. Червоноармійська 10, п/р НОМЕР_1 в ПУАТ « Фідобанк» МФО 300175, код 14351016) суму заборгованості за кредитним договором № 014/6943/2/20947 від 04.08.2008 р. в розмірі 808 768,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду були видані виконавчі листи.

25 вересня 2020 р. між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» (), яке є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», () було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881 (далі - «Договір»), згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/6943/2/20947 від 04.08.2008 року та усіма забезпечувальними договорами.

Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/6943/2/20947 від 04.08.2008 року на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020 р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора п 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 513 ЦК, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно вимог ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно до п. 11 узагальнення судової практики Вищого спецалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами першою та п`ятою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, за своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

У зв*язку з вищенаведеним просить суд у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/787/15-ц від 18.05.2015 р. за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №014/6943/2/20947 від 04.08.2008 року, замінити Стягувача Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10) на Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7 поверх 5). Розгляд заяви здійснити без участі представника Заявника.

У судове засідання представник заявника не з*явилась, у заяві просила розглянути справу за її відсутності.

У судове засідання представник ПАТ «ФІДОБАНК», боржник ОСОБА_1 не з*явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки до суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути заяву на підставі ст. 442 ЦПК України, відповідно до якої неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2015 року стягнуто з ОСОБА_1 ( ПІН: НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Публічного Акціонерного Товариства «ФІДОБАНК» ( 01601, м. Київ, вул.. Червоноармійська 10, п/р НОМЕР_1 в ПУАТ «Фідобанк» МФО 300175. код 14351016) суму заборгованості за кредитним договором № 014/6943/2/20947 від 04.08.2008 р. в розмірі 808 768,73 грн., а також судовий збір в розмірі 3654,00 гри.

Рішення суду набрало чинності.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2020 р. між Публічним акціонерним товариством «ФІДОБАНК» (), яке є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», () було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881 (далі - «Договір»), згідно з умовами якого останнє набуло права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/6943/2/20947 від 04.08.2008 року та усіма забезпечувальними договорами.

Таким чином, до ТОВ «Спектрум Ессетс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №014/6943/2/20947 від 04.08.2008 року на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020 р.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «b» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обов`язково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п.1 ст. 6 Конвенції.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвоката Бикової О.П. про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 512 ЦК України, ст. 55, 211, 442 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвоката Бикової О.П. про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 10) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7 поверх 5) у справі № 331/787/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 18 лютого 2021 року.

Суддя: М.В. Антоненко