Справа № 685/21/20
Провадження № 2/685/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теофіпольської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Теофіпольська районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2020 року адвокат Хомяк О.М., діючи в інтересах позивачки ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, заявивши вимогу визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 2,90 га на землях Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона, як спадкоємець, через відсутність правовстановлюючих документів не може оформити спадщину на земельну частку (пай), на яку її батько за життя набув право, оскільки був включений до списку громадян-членів Агропідприємства «Нива», викладеному у додатку № 1 до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 029, згідно якого Агропідприємству «Нива» передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 2187,3 га землі.

Відповідно до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) по Поляхівській сільській раді, визначено площу паю кожному члену КСП, в т.ч. ОСОБА_2 , в розмірі 2,9 га., агропідприємство «Нива» припинено 02 березня 2009 року без правонаступників.

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року до участі у справі було залучено Теофіпольську селищну раду як правонаступника Поляхівської сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

В ході підготовчого провадження у підготовчому судовому засіданні 13 квітня 2020 року представник позивачки вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

У цьому ж судовому засіданні представник відповідача, на той час Поляхівської сільської ради, сільський голова Романюк М.Д. позовних вимог не визнав, оскільки в даний час вільних земель немає. Зазначив, що списки осіб, яка мають право на земельні ділянки, були складені в 1995 році, а фактично земельні ділянки почали видавати у 1996 році, але в списки не були включені померлі особи. У 1995 році померло 23 особи, які були включені до списку, на них земельні ділянки не розподіляли.

Представник відповідача вказав, що позивачка впродовж 25 років після смерті батька взагалі не зверталася до сільської ради для вирішення питання щодо отримання землі, оскільки певна частина земель колишнього колгоспу були включені у землі запасу та у землі резерву, до 2010 року земельні ділянки виділялися новоприбулим молодим спеціалістам, але потім вільних земель уже не стало. Сільським головою він був обраний у 2013 році і на той час вільних земель не було.

Від Теофіпольської селищної ради, як правонаступника Поляхівської сільської ради, наданий письмовий відзив про невизнання позовних вимог, мотивуючи його відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) та пропуском строку позовної давності.

Окремо відповідачем подана заява про застосування строку позовної давності, в якій зазначено, що позивачка, проживаючи однією сім`єю разом з батьком, ведучи спільне господарство і у своєму віці 34 роки на день смерті батька не могла не знати місця його роботи, членство в КСП «Нива», порушення прав померлого батька. Відповідач вказує, що вся діяльність КСП «Нива» в с. Поляхова велася публічно всі жителі села знали про прийняті рішення, в тому числі про розпаювання земель та затвердження списку пайовиків. Пайовики довгий час обробляли самостійно отриману пайову землю або передавали її в оренду, тобто з часу затвердження списку пайовиків, розпаювання землі та смерті батька, позивачка мала можливість дізнатися про порушення, оспорювання чи невизнання свого права на отримання земельного паю свого батька.

В судове засідання, призначене на 26 січня 2021 року, позивач та її представник не з`явилися, представник надав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку зі своєю хворобою, або розглянути справу за його відсутності в разі визнання неповажною причину неявки до суду.

Враховуючи те, що представником позивача не надано доказів перебування на лікуванні, тому суд вважає його неявку за відсутності поважних причин, розгляд справи проведений за його відсутності.

Відповідачем подана заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради.

Заслухавши доводи учасників та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статей 1216 та 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті та не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області.

Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про одруження та зміну прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », свідоцтвом про смерть батька позивачки, довідкою Поляхівської сільської ради від 17 лютого 2017 року № 154 про проживання позивачки та її батька на день його смерті в одному господарстві, довідкою Теофіпольської державної нотаріальної контори від 12 грудня 2019 року № 887/01-16 про те, що ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 .

Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті батька також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22 лютого 2002 року Теофіпольською державною нотаріальною конторою, згідно якого ОСОБА_1 набула право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

01 листопада 1995 року Агропідприємству «Нива» с. Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області Поляхівської сільською Радою народних депутатів Теофіпольського району Хмельницької області був виданий Державний акт серії ХМ № 029 на право колективної власності на землю, згідно якого підприємству передано у колективну власність 2187,3 гектарів землі в межах згідно з планом. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Поляхівської сільської Ради народних депутатів від 10 липня 1995 року № 11.

Акт зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26.

Запис про реєстрацію підтверджується дослідженою судом вищезазначеною книгою (запис № 26), даною видачі є 01 листопада 1995 року, фактично Державний акт був переданий представнику АП «Нива» ОСОБА_5 01 грудня 1995 року.

У повідомленні начальника відділу Держгеокадастру у Теофіпольському районі Хмельницької області від 16 лютого 2017 року № 31-2219-99.1-305/2-17 зазначено, що щодо ОСОБА_2 , який згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю від 01 листопада 1995 року серія ХМ 029 дійсно був включений до списків громадян-членів агропідприємства «Нива» с. Поляхова Теофіпольського району Хмельницької області.

Факт включення батька позивачки до зазначеного списку підтверджується дослідженою судом його копією, наданою Відділом у Теофіпольському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (запис № 99).

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, в тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до пункту 2 даного Указу, право на частку (пай) мають члени вищезазначених сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Частиною 2 статті 23 ЗК України (ред. 1990 р.), чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Статтею 9 Цивільного кодексу УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, визначений зміст правоздатності громадян здатність мати права і обов`язки (цивільна правоздатність). Правоздатність громадянина виникає з моменту його народження і припиняється з смертю.

Тобто, право на земельну ділянку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акту.

Факт внесення певної особи до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до Державного акту про право колективної власності, до видачі даного Державного акту колективному сільськогосподарському підприємству, лише вказує про наміри щодо виділення цій особі земельної ділянки.

01 листопада 1995 року, станом на день видачі Агропідприємству «Нива» с. Поляхова державного акта на право колективної власності на землю, ОСОБА_2 не був членом даного сільськогосподарського підприємства, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому не набув права земельну частку (пай), у зв`язку з чим вказану земельну частку (пай) не можна вважати частиною спадкового майна померлого.

За таких обставин підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, ст. 9 ЦК УРСР, ст. 23 ЗК України (ред. 1990 р.), пунктами 1, 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Теофіпольської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті батька.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26 січня 2021 року

Суддя А.П. Самойлович