справа № 462/4007/21
УХВАЛА

24 червня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали заяви Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» про солідарне стягнення боргу із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У поданій заяві ЛКП «Залізничнетеплоенерго» просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги у розмірі 17997,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4,5 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються та перелік доказів, якими заявник обгрунтовує обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Згідно п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із поданої заяви про видачу судового наказу, у квартирі АДРЕСА_1 , у якій виникла заборгованість за надані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» послуги, зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Однак, згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрованою не значиться.

Отже, всупереч вимогам ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу не додано жодного договору, укладеного між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та боржниками, в тому числі з ОСОБА_2 , не долучено інших доказів, які б обґрунтовували підставність вимоги про стягнення заборгованості саме з ОСОБА_2 , які б підтвердили факт її проживання у даній квартирі та користування послугами, які надає ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відтак, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 163, 165 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ЛКП «Залізничнетеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Роз`яснити ЛКП «Залізничнетеплоенерго» що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Іванюк І.Д.