Справа № 344/76/20
Провадження № 2/344/776/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретарів Орнат Л.І., Максимів Н.С., Сивухіної Ю.Ю., Підхомної Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідачів ОСОБА_4 , представника третьої особи Гишти Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, про розірвання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із наведеним позовом, вимогами якого просила суд розірвати Замовлення-Договір № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року та стягнути в солідарному порядку із товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 37 591 грн. 91 коп. вартості оплаченого товару, 63 904 грн. 70 коп. неустойки та 10 000 грн. моральної шкоди.

За підставу позовних вимог зазначила, що 11 травня 2019 року нею укладено Замовлення-Договір № УТТ00004623 про купівлю товару - дверного блоку у кількості 4 штук торгової марки «Статус Дорс». Сторонами договору є «Магазин «Бастіон Двері», в особі ОСОБА_6 , яка діяла на підставі доручення та позивач. На виконання умов договору позивач оплатила ціну товару в загальній сумі 37 591 грн. 90 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 192 від 11 травня 2019 року на суму 12 000 грн., № 201 від 16 травня 2019 року на суму 11 000 грн., № 230 від 06 червня 2019 року на суму 14 591 грн. 90 коп. 10 червня 2019 року, після повної оплати вартості товару, до помешкання позивача доставлено комплект товару згідно видаткової накладної № 5265 від 06 червня 2019 року та акту прийому-передачі товару № 5265 від 06 червня 2019 року. При загальному огляді товару в присутності працівників які мали займатись встановленням дверей від магазину позивачем виявлено тріщини, сколи. Декоративні елементи на дверних блоках не замальовано в кількості чотирьох одиниць, виявлено тріщини на лиштвах в кількості двох одиниць. Добір десяти одиниць не відповідав умовам договору (мав бути телескопічним, а був з використанням цвяхів). Виявивши вказані вище істотні недоліки товару позивач звернулась до представника магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_6 із вимогою про засвідчення неналежної якості товару та вжиття заходів щодо його заміни. В подальшому позивача повідомлено про погодження заводом-виробником заміни чотирьох одиниць дверних полотен, двох одиниць лиштви, десяти одиниць добору. 10 червня 2019 року про передачу вказаної частини товару на склад було прописом зроблено відмітку представником магазину на акті прийому-передачі товару № 5265 від 06 червня 2019 року. Таким чином представниками магазину було засвідчено наявність істотних недоліків товару, зокрема наявність сколів, потертостей від транспортування/перевезення, замалювання декоративних елементів. 01 липня 2019 року до позивача зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що на складі їхнього магазину вже знаходяться всі одиниці продукції які було направлено заводу-виробнику « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на заміну, також було повідомлено що товар новий, належної якості, і що можна домовлятись про день поставки, і встановлення майстрами магазину міжкімнатних дверей у помешканні позивача. 01 липня 2019 року вказана продукція була доставлена до під`їзду позивача водієм та двома майстрами, які мали проводити монтаж дверей. При загальному огляді упаковка в місцях попередньо виявлених недоліків була розірвана і замальована кустарним методом. Дверні полотна були частково замальовані. Тріщини, які були виявлені попередньо, заклеєні та замальовані. При цьому сам колір основи полотен та колір пофарбованих недоліків відрізнявся. Того ж дня позивач звернулась у магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , із вимогою до ОСОБА_6 повернути всі оплачені кошти, на що вона відповіла, що таких рішень не приймає. Повторно вивчивши документи позивач виявила невідповідність між особою продавця за договором та організацією на ім`я якої було сплачено грошові кошти, згідно вказаних вище квитанцій. Усі вказані вище квитанції були видані від імені ТзОВ «Інтер`єр Експерт». Працівник магазину ОСОБА_6 повідомила позивача, що вона є працівником ТзОВ «Інтер`єр Експерт» і поставкою будуть займатись вони. 03 липня 2019 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було вперше повідомлено позивача про продавця фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 . Після цього позивачем написано заяву з вимогою про розірвання договору та повернення коштів. З метою вирішення конфліктної ситуації позивач зверталась із численними заявами у правоохоронні органи, поліцію та прокуратуру. Також були направлені запити про проведення перевірки господарської діяльності ТзОВ «Інтер`єр Експерт» та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Головного управління державної податкової служби в Івано-Франківській області та Управління захисту прав споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області. Управлінням захисту прав споживачів було здійснено позапланові заходи державного нагляду (контролю), за результатами якого встановлено, що за адресою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », господарську діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про яку ні в момент укладення договору, ні в момент здійснення оплати за товар нічого не було відомо. Працівник магазину ОСОБА_6 , яка приймала готівку, підписувала договір від імені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » насправді представляє інтереси фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на підставі договору доручення № 1/2019 від 02 січня 2019 року. Пояснення щодо описки у квитанціях позивач вважає недостовірною інформацією та обманом. У позивача наявний примірник квитанції до прибуткового касового ордеру № 79 від 02 березня 2019 року, за якою прийнято грошові кошти від іншого споживача ОСОБА_7 . В цій квитанції також замість фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 вказано ТзОВ «Інтер`єр Експерт». А також наявний примірник замовлення-договору № УТТ00001715 від 23 лютого 2019 року, за яким продавцем є «магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в особі ОСОБА_6 . Отже, вказані факти свідчать про приховування реальних доходів та ухиляння від сплати податків. Продавцем за договором в момент його укладення був магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який не є офіційно зареєстрованою юридичною особою чи торговою маркою. Після численних перевірок та звернень було встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_3 визнає себе продавцем. Виробником товару є торгова марка «Статус Дорс», в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 . Виконавець за договором невідомий, ймовірно ТзОВ «Інтер`єр Експерт», оскільки саме із останнім співпрацює виробник товару. Позивач також вважає, що сам факт наявності описаних вище квитанцій від імені ТзОВ «Інтер`єр Експерт» та прийняття оплати є достатнім фактом наявності договірних відносин.

З наведених підстав позивач вважає що поставлений їй товар, згідно Замовлення-Договору № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року, містить істотні недоліки що є підставою для розірвання договору та стягнення вартості оплаченого товару в розмірі 37 591 грн. 91 коп. За затримку повернення грошових коштів також просить суд стягнути з відповідачів 63 904 грн. 70 коп. неустойки. Внаслідок поставки позивачу товару з недоліками, остання також просить суд стягнути з відповідачів 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

29 січня 2020 року від відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання позов не визнала. За підставу своїх заперечень вказала, що свої зобов`язання за Замовленням-Договором № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року вона виконала в повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 192 від 11 травня 2019 року, № 201 від 16 травня 2019 року, № 230 від 06 червня 2019 року. При огляді товару позивачем було виявлено деякі недоліки товару, а саме: незначні сколи та тріщини на одному дверному полотні. Дані зауваження позивача були зазначені власноручно ОСОБА_1 та скріплені її підписом на примірнику акту прийому-передачі № 5265 від 06 червня 2019 року, а саме вказано: «Одні двері повернуто через скол і тріщини». Претензії, викладені в позовній заяві щодо тріщин, сколів, незамальованих декоративних елементів, тріщин на в момент отримання товару 10 червня 2019 року заявлені не були. Претензії щодо тріщин на лиштвах та невідповідності доборів, вимогам договору вперше заявлені в позовній заяві. До цього в зверненнях до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 дані претензії не висувались. Оскільки письмового звернення від позивача так і не надійшло, 03 липня 2019 року було здійснено повторну поставку продукції позивачу, в якій був виправлений недолік на дверному полотні, на який було вказано позивачем при першій поставці. Проте, в момент прийняття товару, позивачем було заявлено ряд претензій вже до інших елементів дверей в зв`язку із чим їй було повторно запропоновано подати звернення в магазин, в якому висловити всі наявні зауваження. Але позивач вкотре проігнорувала прохання щодо оформлення письмового звернення, не зважаючи на пояснення працівників магазину, що для вирішення питання необхідно мати чіткий перелік зауважень, а також для оформлення звернення до виробника потрібна письмова заява споживача. 03 липня 2019 року в приміщенні магазину позивачем власноручно була написана заява. Згода на проведення експертизи в поданій заяві відсутня. На підставі заяви споживача від 03 липня 2019 року та незважаючи на відсутність істотних недоліків у розумінні до п. 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», та з метою врегулювання спору, була виконана заміна чотирьох дверних блоків на нові, про що листом № 1-07/19 від 11 липня 2019 року було повідомлено позивача про виконання заміни попередніх дверних блоків на нові та про готовність передати товар належної якості у розпорядження покупця в порядку ч.1 ст. 664 ЦК України. З метою уникнення настання несприятливих чинників для покупця у вигляді сплати вартості відповідального складського зберігання товару згідно умов п. 8 договору, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 листом № 1-11/19 від 14 листопада 2019 року повторно звернулась до позивача щодо отримання заміненого товару. Проте жодної відповіді від позивача не надходило. Недоліки товару були усунуті шляхом заміни дверних полотен в термін до 14 календарних днів (в період з 03 липня 2019 року по 11 липня 2019 року), абсолютно не впливають на неможливість чи недопустимість використання товару відповідно до його цільового призначення та не роблять товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Обґрунтування позову щодо сплати неустойки на підставі зазначених у ньому норм є безпідставними, так як вони по своїй правовій природі не регулюють спірні правовідносини та не стосуються предмету спору, так як договір було укладено не поза торгівельним чи офісним приміщенням. Позивачем у позовній заяві не визначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір шкоди у розмірі 10 000 грн., та якими доказами це підтверджується.

29 січня 2020 року до суду також надійшов відзив на позовну заяву від директора ТзОВ «Інтер`єр Експерт», за змістом якого він просив суд відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначив що договірні відносини між ТзОВ «Інтер`єр Експерт» та ОСОБА_1 відсутні, тому залучення товариства до участі в справі у якості відповідача є безпідставним та є формою зловживання процесуальними правами.

31 січня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , за змістом якого даний відповідач позов не визнає з аналогічних підстав.

03 лютого 2020 року від представника третьої особи - Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області надійшли письмові пояснення на позовну заяву. У поясненнях зазначено, що за захистом своїх порушених прав ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області. На підставі її звернення, як споживача проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 . За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів складено акт № 0286 та встановлено, що п. 5 Договору-Замовлення УТТ00004623 від 11 травня 2019 року зобов`язує споживача здійснити оплату товару при отриманні товару, але не пізніше строку постачання, що обмежує право споживача отримати нову інформацію про комплектність товару, стан, якість, так як оплата здійснюється до монтажу та передачі товару, а строки поставки можуть коригуватись з вини постачальника, що порушує норми п. 2,4 ст. 4, п. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 9 Договору обов`язки продавця вважаються виконаними в повному обсязі з моменту повідомлення покупця про готовність передати товар у належному місці. Однак повідомлення не є документом, що свідчить про виконання умов договору та передачу товару згідно ЦК України. Пункт 12 договору передбачає, що гарантійне зобов`язання продавця не поширюється на будь-які механічні пошкодження. Разом з тим під час виявлення механічних пошкоджень, які виникли не з вини споживача, а з вини виробника, постачальника, споживач набуває права усунення недоліків у розумний строк, що передбачено ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів». Таким чином, вищезазначені п. 5, 9, 12 договору є несправедливими по відношенню до споживача, так як в супереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. 15 листопада 2019 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 надано письмові пояснення, відповідно до яких, вона стверджує, що у квитанціях допущено описку, а також суб`єкт господарювання визнає факт отримання коштів від споживача, а також визнає договірні відносини та договірні зобов`язання. Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів», за результатами проведеного заходу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання надано припис від 15 листопада 2019 року, котрим зобов`язано усунути інші недоліки, що зазначені в акті перевірки у тому числі поставити споживачеві замовлений товар належної якості до 11 грудня 2019 року, видавати розрахункові документи встановленого зразка, змінити в договорі несправедливі умови, що створюють істотний дисбаланс прав споживача не на його користь. Також за результатами проведеної перевірки встановлено, що продавцем за оскаржуваним договором є фізична особа-підприємцю ОСОБА_3 , виробником є ТМ «Статус Дорс», в особі фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 . Виконавця за договором встановити ж можливо. Пункт 14 договору в частині відсутності відповідальності за якість і придатність товару у продавця не відповідає вимогам закону. Не обґрунтованими є включення в договір пункту про зберігання товару в заводській упаковці для збереження його якості, оскільки таке зберігання взагалі суперечить характеру використання придбаного товару (дверей). З урахуванням вищенаведеного, представник Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області в повному обсязі підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити.

13 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано відповіді на відзиви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , у яких позивач вказувала на поставність вимог позову та наявність між нею та всіма відповідачами договірних зобов`язань.

02 березня 2020 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення на відповідь на відзив, за змістом яких він вважає позицію позивача припущеннями, на яких не може ґрунтуватися доказування.

Ухвалами від 09 квітня 2021 року та 05 травня 2021 року застосовано привід до свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , оскільки під час підготовчого засідання судом ухвалено допитати їх в якості свідків, однак дані особи у судове не з`являлись без поважних причин.

Однак приводи органами Національної поліції України виконано не було, свідків до суду не доставлено.

Згідно рапорту дільничного офіцера поліції двері квартири ніхто не відчинив, на залишене повідомлення зателефонувати ніхто не відреагував. У зв`язку із наведеним виконати привід громадянки ОСОБА_6 не представилось можливим.

Щодо причин невиконання приводу ОСОБА_8 органи Національної поліції України суд не повідомили.

Судом вживались всі можливі заходи, визначені ЦПК України щодо забезпечення явки свідків у судове засідання (направлення повісток, застосування приводу), однак допитані вказані особи не були із незалежних від суду причин.

З урахуванням положень ст. 223 ЦПК України та неодноразовими відкладеннями розгляду справи внаслідок неявки свідків, судом 09 червня 2021 року ухвалено провести розгляд справи за відсутності належним чином повідомлених учасників справи та викликаних у встановленому законом порядку свідків.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з мотивів наведених у ньому. Зазначили, що товар - дверні блоки при поставці містили істотні недоліки, які не були усунуті відповідачами належним чином, що є підставою для розірвання договору, повернення коштів, стягнення неустойки та відшкодування моральної шкоди.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнала, оскільки умови договору вона виконала належним чином. На письмові звернення про одержання товару зі складу, його огляду на предмет наявності недоліків, позивач не відреагувала.

Представник відповідачів ТзОВ «Інтер`єр Експерт» та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзивах на позовну заяву.

Представник третьої особи - Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області у судовому засіданні позов підтримала з мотивів наведених у письмових поясненнях.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_5 та представник третьої особи Головного управління ДПС в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно Замовлення-Договору № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року «Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (продавець) в особі ОСОБА_6 , що діє на підставі доручення, зобов`язується передати у власність, а ОСОБА_9 (покупець) належним чином прийняти і оплатити товар дверний блок у кількості 4 шт. на загальну суму 37 588 грн. (т. 1 а.с. 8,9).

Пунктом 4 договору передбачено, що оплата товару здійснюється на умовах передплати (завдатку) в розмірі 12 000 грн. в момент підписання договору.

Остаточна оплата вартості товару здійснюється покупцем при отриманні товару, але не пізніше строку постачання товару 17 червня 2019 року (п. 5, 6 Замовлення-Договору).

Свої зобов`язання по оплаті вартості товару позивач ОСОБА_1 виконала належним чином, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру № 192 від 11 травня 2019 року на суму 12 000 грн., № 201 від 16 травня 2019 року на суму 11 000 грн., № 230 від 06 червня 2019 року на суму 14 591 грн. 90 коп. (т. 1 а.с. 10).

06 червня 2019 року представниками продавця здійснено поставку товару ОСОБА_1 , що підтверджується видатковою накладною № 5265 від 06 червня 2019 року (т. 1 а.с. 11) та актом прийому-передачі товару № 5265 від 06 червня 2019 року (т. 1 а.с. 12).

При огляді товару позивачем виявлено недоліки.

Як вбачається із акту прийму-передачі № 5265 від 06 червня 2019 року лиштву у кількості 2 шт., добір у кількості 10 шт., а також 4 полотна 10 червня 2019 року повернуто на склад.

Також на даному акті прийму-передачі проставлено запис, про повернення одного дверного полотна (в акті «однієї дверки») через сколи.

03 липня 2019 року продавцем була здійснена спроба повторної поставки товару на адресу ОСОБА_1 . Однак поставка товару не відбулась внаслідок виявлення покупцем неналежного усунення недоліків.

У своїй заяві від 03 липня 2019 року, адресованій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (т. 1 а.с.13), ОСОБА_1 зазначила, що 03 липня 2019 року їй до під`їзду були доставлені двері з тими самими елементами, розірваною упаковкою. Зазначила, що недоліки усунуті кустарним методом, без дотримання норм. З цих підстав вимагала повернути сплачені кошти в розмірі 37 591 грн. 90 коп. та забрати з її дому погонажні вироби та ручки дверей.

З аналогічними вимогами ОСОБА_1 написана заява від 08 липня 2019 року, адресована ТзОВ «Інтер`єр Експерт» (т. 1 а.с.14).

Листами від 11 липня 2019 року та 14 листопада 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 про заміну дверних блоків та можливість отримання замовленого товару (т. 1 а.с. 36-37).

Листом від 24 липня 2019 року директором ТзОВ «Інтер`єр Експерт» повідомлено позивача про відсутність договірних відносин між нею та ТзОВ «Інтер`єр Експерт» (т. 1 а.с. 34).

Окрім цього позивач, з метою захисту її прав, зверталась до Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а також в правоохоронні органи.

За результатом розгляду звернень від Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області ОСОБА_1 направлялись листи із роз`ясненням положень законодавства у сфері захисту прав споживачів та права звернення до суду за захистом прав (т. 1 а.с. 26-28).

У листі від 06 листопада 2019 року Головне управління ДПС в Івано-Франківській області повідомило ОСОБА_1 що ОСОБА_6 є найманим працівником фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 . В магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 . ТзОВ «Інтер`єр Експерт» у даному приміщенні господарську діяльність не здійснює (т. 1 а.с. 29).

Згідно листів Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду, так як її звернення містять ознаки цивільно-правових відносин (т. 1 а.с. 31-33).

15 листопада 2019 року Управлінням захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 складено припис про виконання законних вимог про усунення порушень законодавства про захист прав споживачів, яким її зобов`язано поставити споживачу товар належної якості та видати всі необхідні документи, а також змінити несправедливі умови договору.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ст. 510 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У Замовленні-Договорі № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року сторонами договору визначено «Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як продавця, та ОСОБА_10 у якості покупця. Від імені продавця договір підписаний ОСОБА_6 .

В квитанціях до прибуткового касового ордеру № 192 від 11 травня 2019 року на суму 12 000 грн., № 201 від 16 травня 2019 року на суму 11 000 грн., № 230 від 06 червня 2019 року на суму 14 591 грн. 90 коп. найменування підприємства (установи, організації) вказано ТзОВ «Інтер`єр Експерт».

Як встановлено у судовому засіданні, такої юридичної особи як «Магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не існує. Місцем укладення договору є приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , яка підписала договір від імені продавця, є найманим працівником тільки фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

Таким чином із наявних у справі документів вбачається, що сторонами договору № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року є ОСОБА_1 (покупець) та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (продавець).

Тому зобов`язання за поставку товару належної якості, згідно вказаного договору, взяла на себе фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , а не ТзОВ «Інтер`єр Експерт» чи фізична особа-підприємець ОСОБА_5 .

Статтею 704 ЦК України встановлено, що якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем, а якщо місце передання товару покупцем не вказане, - за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця. Договір роздрібної купівлі-продажу з умовою про доставку товару покупцеві є виконаним з моменту вручення товару покупцеві, а у разі його відсутності - особі, яка пред`явила квитанцію або інший документ, що засвідчує укладення договору або оформлення доставки товару, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання. Якщо договором не встановлений строк доставки товару для вручення його покупцеві, товар має бути доставлений у розумний строк після одержання вимоги покупця.

Відповідно до ч. 1 ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно зі ст. 8 закону «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, у порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Таким чином право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми у покупця виникає з моменту встановлення у встановленому законом порядку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.

Відповідно до пунктів 12, 15 ч. 1 ст. 1 закону «Про захист прав споживачів» істотний недолік недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад 14 календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Недолік будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Суд враховує, що заявлені позивачем недоліки дверних полотен усунуті 11 липня 2019 року, про що її повідомлено листом № 1-07/19, термін їх усунення не перевищував 14 календарних днів, так як із заявою з описом недоліків позивач звернулась до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Доказів того, що замінені дверні полотна чи добір є суттєво іншим, ніж передбачено договором, суду не надано.

При цьому відповідно до ст. 8 закону «Про захист прав споживачів» саме споживач повинен підтвердити дефект продукції й дати згоду на проведення експертизи продукції.

Однак такої згоди ОСОБА_1 надано не було, відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 заперечила факт наявності істотного недоліку (недоліків) товару, який є предметом договору № УТТ00004623 від 11 травня 2019 року, тому позивачем не доведено наявності у неї права розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Твердження представника третьої особи - Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області про наявність в оскаржуваному договорі несправедливих умов не можуть бути підставою для задоволення позову повністю або частково, з наступних підстав.

Стаття 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, за змістом частини п`ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Однак позивач обрала спосіб захисту права шляхом розірвання договору та повернення коштів, з підстав поставки їй товару з істотними недоліками, а не визнання недійсним договору вцілому чи окремих його умов, тому суд позбавлений можливість застосувати положення ст. 216 ЦК України та в порядку застосування наслідків недійсності правочину стягнути з продавця 37 591 грн. 91 коп., які були сплачені покупцем на виконання умов договору.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів»).

Враховуючи що вимоги позивача про розірвання договору та повернення коштів задоволенню не підлягають, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 та ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Враховуючи що у позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 4, 8, 12, 15, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. ст. 704, 708 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер`єр Експерт», фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Управління захисту споживачів Головного управління Держспоживслужби в Івано-Франківській області та Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, про розірвання договору, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабій О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 23 червня 2021 року.