печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2021 р. Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Шевченко Т.В.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

боржник: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток»

зацікавлена особа: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни боржника у справі №757/40573/19-ц про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, його правонаступником, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, відповідно до якого з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 65 760 грн. 34 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 184 345 грн. 20 коп., а також судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1 843 грн. 45 коп.

Крім того, вказаним судовим рішенням з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» стягнуто на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру 768 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну боржника у зобов`язанні, посилаючись на те, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2016 року №472 припинено діяльність як юридичної особи Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» шляхом його приєднання до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» та визнано останнє правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток».

Інформація про реорганізацію Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» та приєднання вказаного підприємства до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи викладене, вказані обставини є підставою для процесуального правонаступництва у даному спорі, у зв`язку з чим, заявник просить замінити Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» його правонаступником Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

Заявник до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Інші учасники процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Тому, суд розглянув дану заяву у відсутність сторін, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно з ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, відповідно до якого з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 65 760 грн. 34 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 184 345 грн. 20 коп., а також судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 1 843 грн. 45 коп.

Крім того, вказаним судовим рішенням з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» стягнуто на користь держави судовий збір за вимоги майнового характеру 768 грн. 40 коп.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2016 року №472 припинено діяльність як юридичної особи Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» шляхом його приєднання до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» та визнано останнє правонаступником усіх прав та обов`язків Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток».

Інформація про реорганізацію Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» та приєднання вказаного підприємства до Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вказані обставини є підставою для процесуального правонаступництва у даному спорі та заміну Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» його правонаступником Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви та заміни сторони - боржника Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

На підставі викладеного та керуючись ст. 512 ЦК України та ст. 55, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни боржника у справі №757/40573/19-ц про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, його правонаступником - задовольнити.

Замінити сторону, а саме боржника Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» у справі №757/40573/19-ц про стягнення з Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Розвиток» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Батрин