Справа № 646/8126/19
№ провадження 2/646/310/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючий суддя Теслікова І.І.

при секретарі Бєлівцової О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 09.09.2020 ) до ОСОБА_4 про поділ майна в якій просить суд визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль SKODA моделі SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року, SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року та стягнути з відповідача на користь позивача в порядку розподілу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобілів SKODA OCTAVIA A7 у розмірі 256000,00 грн., та SKODA SUPERB у розмірі 92000,00 грн, що у сукупності дорівнює 348000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано два автомобіля, а саме автомобіль SKODA моделі SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року, SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року які біли відчужені без згоди подружжя та відповідно до ст. ст. 60-72СК України, норм ЦК України має право на стягнення з відчужувача грошової компенсації у Ѕ исходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, а саме відповідно до звіту про оцінку майна від 27.11.2019 року.

Відповідач в порядку ст.178 ЦПК надав відзив на позовну заяву в якому просить у задоволенні позову відмовити з посиланням на те, що спірні автомобілі були придбані, коли вони фактично вже припинили шлюбні відносини, та за особисті кошті відповідача, а отже не є спільним сумісним майном подружжя, а є особистою власністю відповідача. Крім того, авто були в аварійному стані, а звіти про оцінку майна від 27.11.2019 року розрахований без урахування аварійного стану.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя повернуто заявнику.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.01.2020 року заяву представника ОСОБА_3 , адвоката Холодова Леоніда Юрійовича про повернення судового збору задоволено, зобов`язано Управління Державної казначейської служби України у Основ`янському районі м.Харкова повернути ОСОБА_3 сплачений судовий збір, а саме 384 (триста вісімдесят чотири ) гривні 20 коп..

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року повернуто представнику ОСОБА_3 , адвокату Холодову Леоніду Юрійовичу, заяву про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.05.2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 без змін.

10.08.2020 року позивачем ОСОБА_3 було подано заяву про відвід судді Теслікової І.І.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.08.2020 року справу передано до канцелярії суду для визначення іншого складу суду для вирішення заяви про відвід судді

Червонозаводського районного суду м. Харкова Теслікової І.І., в порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінської О.В. від 25.08.2020 року відмовлено в задоволенні заяви про відвід.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 поділ майна подружжя повернуто, клопотання представника відповідача ОСОБА_4 , адвоката Назаренко Яни Михайлівни, від 09.12.2020 року про долучення доказів та виклик свідків повернуто.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.01.2021 року прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року клопотання представника позивача про виклик свідків задоволено, підготовче засідання у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.03.2021 року заяву представника відповідача задоволено, повернуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму сплаченого судового збору за квитанцією в розмірі 6306 гривні 00 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позов просив задовольнити з підстав в зазначених в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просив визнати докази недопустимими та недостовірними, а саме довідку надану на адвокатський запит вих. 52 від 27.11.2019 року, довідку надану на адвокатський запит вих. 53 від 27.11.2019 року, звіт про оцінку майна колісного транспортного засобу марки Skoda, моделі SUPERB, реєстр № НОМЕР_3 , 2007 року випуску від 27.11.2019 року та звіту про оцінку майна колісного транспортного засобу марки Skoda, моделі Octavia А7, реєстр № НОМЕР_4 . 2015 року випуску від 27.11.2019.

Суд, вислухавши пояснення сторін та свідків, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

16.04.2005 року між сторонами по справі було укладено шлюб, якій на даний час не розірваний.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, 10.11.2018 року за відповідачем було зареєстровано право власності на автомобіль SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року та 29.06.2019 за відповідачем SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу № 6531/19/001314 укладений між ПП « ІМЕКС ГРУПП» в особі ОСОБА_5 , який дії на підставі укладеного з власником транспортного засобу договір комісії № 6531/19/001314 від 17.12.2019 року та ОСОБА_6 спірний автомобіль SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 , 2015 року був проданий за домовленістю сторін за грошові кошти у розмірі 8500,00 грн.

Відповідно до договору купівлі- продажу транспортного засобу 6531/19/001259 укладений між ПП « ІМЕКС ГРУПП» в особі ОСОБА_5 , який дії на підставі укладеного з власником транспортного засобу договір комісії № 6531/19/001259 від 17.12.2019 року та ОСОБА_7 спірний автомобіль SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року був проданий за домовленістю сторін за грошові кошти у розмірі 8450,00 грн.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, позивачем не була надана згода на продаж автомобілей SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року та 29.06.2019 та автомобіля SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року.

Крім того, сторонами по справі не заперечується той факт, що на час розгляду справи в суді зазначені вище транспортні засоби були відчужені і на даний час вони не перебувають у власності та користуванні сторін.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз`яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

У випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року N 6-486цс16 та постанові Верховного Суду від 30.01.2019 року справа № 444/848/16-ц (провадження № 61-33882св18).

Тобто, аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що придбаний автомобіль 10.11.2018 року та 29.06.2019 року є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, набутим під час шлюбу і як наслідок із належними позивачу та відповідачу рівними частками.

Відповідно до положень частини першої та шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Твердження сторони відповідача що спірний автомобіль було придбано за особисті кошті, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні належними та допустимими доказами, наданими стороною відповідача.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_8 , яка є рідною сестрою відповідача повідомила суду про те, що два спірний автомобіля були придбані відповідачем за його особисті кошти у аварійному стані. Пізніше були продані за домовленістю сторін.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_9 , який є чоловіком рідної сестри відповідача, повідомив суду про те, що два спірний автомобіля були придбані відповідачем за його особисті кошти у аварійному стані. Він особисто допомагав його відремонтувати автомобіль, а пізніше вони були продані за домовленістю сторін.

Допитана у якості свідка ОСОБА_10 повідомила суду про те, що вона хоча і перебуває у шлюбі з іншою особою, але фактично мешкає як чоловік та жінка з відповідачем з березня 2018 року та вважає себе цивільною дружиною відповідача, вони пов`язані спільним побутом та ведуть спільне господарство. Для придбання одного автомобіля вона позичала відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 доларів США у 2019 році, з яких 2000 доларів США ОСОБА_4 повернув. Два спірний автомобіля були придбані відповідачем за його особисті кошти у аварійному стані. Дочка позивача машкає разом з нею ОСОБА_4 з 2018 року, а син з 2020 року.

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 оскільки твердження про те, що спірні автомобілі були придбані за особисті кошти відповідача їм відомо зі слів відповідача, який є їх родичом. Крім того, покази вищезазначених свідків про те, що спірні автомобілі були придбані в аварійному стані не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а саме при дослідженні матеріалів справи, а саме акту огляду реалізованого транспортного засобу SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року від 11.12.2019 та транспортного засобу SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року від 17.12.2019 року не зазначено аварійний стан вищезазначених транспортних засобів.

Крім того, суд теж критично ставиться до показів свідка ОСОБА_10 , оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо позичання грошових коштів відповідачу. Поясненнями сторонами та показаннями свідка не може доводитися факт виконання за договором позики. Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 18.07.2018 року у справі № 143/280/17.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлений судом факт, що спірний автомобіль SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року та автомобіль SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_12 набутим останніми за час шлюбу та оскільки відповідно до наведених вище вимог Закону та досліджених в судовому засіданні наданих сторонами доказів, частки майна дружини та чоловіка є рівними, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_11 має право на половину вартості кожного автомобіля, якій відповідач відчужив без її згоди.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.10.2020 року, у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18), відповідно до яких, у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Згідно із положеннями статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 ЦПК України визначено що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Аналізуючи наведенні вище норми чинного законодавства, що регламентують поняття допустимості та належності доказів наданих сторонами, суд не погоджується з думкою відповідача що недопустимості наданого стороною позивача звіту про оцінку транспортного засобу від 27.11.2019 року та від 27.11.2019 року на підтвердження вартості спірного майна, оскільки останній складений відповідно до вимог чинного законодавства, порушення процедури одержання останнього не виявлено і в сукупності з іншими наданими позивачем доказами він доводить обставини на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, до суду не додано жодних доказів щодо аварійного стану транспортних засобів. На спростування вказаних тверджень представника відповідача надано акти огляду реалізованого транспортного засобу SKODA SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 року від 11.12.2019 та транспортного засобу SKODA OCTAVIA A7, кузов НОМЕР_2 ,2015 року від 17.12.2019 року в яких не зазначено про аварійний стан вищезазначених транспортних засобів.

Разом з тим, вартість майна, що підлягає поділу, визначається з дійсної ринкової вартості майна на час розгляду справи (постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18).

Окрім того, представнику відповідача, як особі що зверталась до суду з відповідним клопотанням, в судовому засіданні роз`яснені положення частини 5 статті 12 ЦПК України, а саме представнику відповідача було роз`яснено їх право на звернення до суду з клопотанням про проведення по справі судової експертизи з визначення оцінки спірного майна, однак останні не скористалась своїм правом , та розгляд справи відбувся на підставі наявних в матеріалах цивільної справи доказів.

Крім того, суд не погоджується з думкою представника відповідача що недопустимості наданого стороною позивача довідок від 27.11.2019 року щодо визначення вартості майна, оскільки в обґрунтування позовних вимог позивач не посилався на вищезазначені довідки та вони не входять до предмету доказування. За таких обставин суд взагалі не досліджував вищезазначені довідки.

Крім того, суд критично ставиться до вартості спірного майна за розміром якого було відчужено спірне майно, оскільки вищезазначене майно було відчужено за домовленістю сторін правочину, без погодження зі ОСОБА_11 . Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Крім того, позивачем при уточнені позовних вимог не було вірно сплачено судовий збір, а тому з позивача на користь держави потрібно стягнути судовий збір у розмірі 20,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у зв`язку з задоволенням позову стягується з відповідача.

Керуючись ст. ст.12,13,76,80,81,141,259,263,264,265ЦПК України, ст.ст. 3,21,60,63, 65, 69-72 СК України, ст. 368 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , автомобіль SKODA, моделі SUPERB номер шасі ( кузову) НОМЕР_1 , 2007 р.в. та SKODA, моделі OCTAVIA A 7, номер шасі ( кузову) НОМЕР_2 , 2015 р.в.

Стягнути зі ОСОБА_4 в порядку розподілу спільного майна подружжя грошову компенсацію вартості Ѕ частки SKODA, моделі OCTAVIA A 7 у розмірі 256 000, 00 грн. та SKODA, моделі SUPERB у розмірі 92 000, 00 грн., що у сукупності дорівнює 348 000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 4320, 80 грн.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 20,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 29.06.2021 року.

Суддя Теслікова І.І.