08.02.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,
при секретарі судового засідання Карпішиній С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2013 року, а саме із 1/3 частки усіх видів доходу до 1 160 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказує, що на даний час не працює, потребує тривалого регулярного лікування у зв`язку з погіршенням стану здоров`я як наслідок проходження військової служби в АТО та ООС, а також на його утриманні знаходяться батьки. Крім цього, ОСОБА_1 бажає змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки, за його словами, при розрахунку суми, яка підлягає стягненню, виконавча служба бере до уваги середній заробіток по Липоводолинському району, який становить більше 9 000 грн., а тому є доцільним стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 18 листопада 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляла.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за відсутності заперечень позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши ц дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у ній докази, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони по справі.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2013 року у справі №295/1773/13-ц ухвалено, зокрема, стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду 07.02.2013 року і до повноліття дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 згаданого закону встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Із наявної у матеріалах справи довідки, виданої ОСОБА_1 03.06.2020 року, вбачається, що він зареєстрований як безробітний в Липоводолинській районній філії Сумського ОЦЗ із 16 вересня 2019 року. Його дохід за період із 01.01.2020 по 31.03.2020 року склав 18 973,76 коп., з них утримані аліменти в сумі 6 323,94 грн.

10.09.2019 року Липоводолинським районним судом Сумської області ухвалені рішення у справах №№581/492/19 та 581/493/19 про стягнення щомісячно з ОСОБА_1 аліментів на утримання його батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у частці від заробітку в розмірі по 10% від усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, починаючи стягнення з 23 липня 2019 року та довічно.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зважаючи на те, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, враховуючи право дитини на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати її до повноліття, як спосіб захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, зміною матеріального становища платника аліментів, суд, оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2013 року.

Суд не вбачає підстав для зміни способу присудження аліментів, стягнутих за рішенням Богунського районного суду м. Житомира у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі, оскільки діюча редакція сімейного законодавства України не пов`язує спосіб присудження аліментів із одержанням платником аліментів постійного чи мінливого доходу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази розміру доходу позивача на момент пред`явлення ним позову про зміну розміру аліментів, а також доказів того, що ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний станом на жовтень-листопад 2020 року.

У даному випадку судом звернуто увагу і на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області, якими ухвалено стягувати щомісячно із ОСОБА_1 аліменти на утримання батьків саме у частці від заробітку платника аліментів.

У свою чергу суд при визначенні розміру аліментів також враховує наявну у матеріалах справи довідку військово-лікарської комісії від 28.08.2019 №134 як доказ погіршення стану здоров`я позивача, про що гр. ОСОБА_1 зазначав у позовній заяві.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

Керуючись ст.ст. 180-183, 192 СК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 76-82, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.04.2013 року у справі №295/1773/13-ц, та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Кузнєцов