Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврищук К.М.,

прокурора Хорошуна М.Я.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Власенка Д.М. в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом,

У С Т А Н О В И В :

1. Стислий виклад позицій сторін

Керівник Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Жмеринською окружною прокуратурою опрацьовано матеріали управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (наразі - Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) та під час вивчення підстав для вжиття заходів представницького характеру виявлено випадки порушення перевізниками вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху. Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області 18.09.2020 на пункті габаритно-вагового контролю на а/д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через Вінницю) 158 км, проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки МАЗ модель 5516, самоскид-с, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що на момент перевірки на праві власності як перевізнику належав ОСОБА_1 . Факт здійснення перевищення вантажу саме перевізником ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями останнього, які надані під час складання 18.09.2020 протоколу про адміністративне правопорушення № 0015929, акта № 033452 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також постанови Житомирського апеляційного суду у справі № 293/1895/20. Відповідно до вказаного акта та пояснень ОСОБА_1 , останній здійснював перевезення вантажу з пункту навантаження - с. Горщик, Житомирська область в пункт розвантаження - с. Оліївка, Житомирська область, а саме щебінь граніт фр. для власних потреб. Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області 18.09.2020 складено акт № 033452 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 048782 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». До вказаного акта зроблений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 18.09.2020, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 642,39 євро (21320,92 грн). Зазначив, що під час зважування транспортного засобу було встановлено фактичне навантаження - 27,1 тон, при допустимих 16 тон. Розрахунок проводився на відстань 87,4 км, за сполученням с. Горщик, Житомирської області до с. Оліївка Житомирської області. Відомостей щодо сплати вказаної суми відповідачем до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (наразі - Подільське Міжрегіональне управління Укртрансбезпеки) не надходило.

Щодо підстав для представництва інтересів держави прокурор вказав, що нормами чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю. Однак повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати. Водночас, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою на відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах. Проте Укртрансбезпеку не наділено правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів. Окрім того, Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки звернулось до прокуратури листом від 03.03.2021 з метою вжиття заходів прокурорського реагування у зв`язку з неможливістю самостійного звернення до суду з відповідною позовною заявою.

На підставі викладеного прокурор просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 21 320,92 грн, а також стягнути з відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури витрати на сплату судового збору.

Прокурор Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Хорошун М. Я. у судовому засіданні позовну заяву підтримав з викладених у ній підстав та просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник Власенко Д. О. позовні вимоги не визнали, просили у їх задоволенні відмовити. Також від представника відповідача надійшов відзив, в якому він зазначив, що для представництва інтересів держави прокурором у цій справі відсутні підстави, оскільки прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Щодо фактичних обставин справи зазначив, що зважування транспортного засобу відповідача відбувалось за допомогою засобу вимірювання ваги ТВА-20Д, заводський № НОМЕР_2 , виробництва ТОВ НВП «Техноваги». Зі змісту документа «Результат зважування» вбачається, що загальна маса транспортного засобу складає 34,39 тон, і при цьому навантаження на вісь 1 - 7,29 тон, вісь 2 - 13,33, вісь - 13,77, швидкість руху транспортного засобу на момент зважування становила 1.8 кілометрів на годину, що свідчить про їх неправильне використання. Цей доказ має важливе значення, оскільки згідно з технічними нормами роботи ваг ТВА-20Д, заводський № НОМЕР_2 , виробництва ТОВ НВП «Техноваги» зважування у русі має відбуватися при швидкості від 3 до 10 кілометрів на годину. У зв`язку з цим просив залишити позовну заяву без задоволення.

Від керівника Жмеринської окружної прокуратури надійшла до суду відповідь на відзив, в якій він зазначив, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». Факт здійснення перевезення вантажу саме перевізником ОСОБА_1 і перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. З вказаними матеріалами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом, які оформлено 18.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області, під особистий розпис ознайомлений ОСОБА_1 , який отримав їх копії, в тому числі розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. У зв`язку з цим зазначив, що доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують обставин та доказів, якими підтверджено правомірність вимог прокурора, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

2. Процесуальні дії у справі

19.04.2021 відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.05.2021 постановлено проводити судове засідання в режимі відеоконференції за участю представника відповідача.

3. Фактичні обставини, встановлені судом

18.09.2020 ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу (щебеню) для власних потреб з пункту навантаження - с. Горщик, Житомирська область, в пункт розвантаження - с. Оліївка, Житомирська область, належним йому вантажним автомобілем марки МАЗ, модель 5516, самоскид-с, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Вказані обставини не оспорювалися сторонами і підтверджуються даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , накладної №25/00395 від 18.09.2020, постанови Житомирського апеляційного суду від 27.01.2021.

18.09.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області у пункті габаритно-вагового контролю на автодорозі М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський (через Вінницю) 158 км, проведено габаритно-ваговий контроль вказаного вантажного автомобіля марки МАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Відповідно до чеку зважування від 18.09.2020 загальну масу автомобіля визначено - 34,39 тон, навантаження на вісь (1) - 7,29 тон, вісь (2) - 13,33 тон, вісь (3) - 13,77 тон, швидкість транспортного засобу- 1,8 кілометрів за годину.

Зважування проводилось засобом вимірювальної техніки - ваги ТВА-20Д, заводський номер НОМЕР_2 , виробництва ТОВ НВП «Техноваги». Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки свідоцтво щодо цих ваг чинне до 24.04.2021.

За результатами контролю складено довідку №048782 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 18.09.2020.

18.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області складено акт №033452 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, згідно з яким навантаження на здвоєні осі при нормативно допустимому у 16 тон становило фактично 27,1 тону.

Відповідно до розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 0015929 від 18.09.2020 ОСОБА_1 нараховано плату в сумі 642,39 євро.

Нарахована плата за проїзд ОСОБА_1 добровільно сплачена не була.

4. Оцінка суду і норми права, застосовані судом

4.1. Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави

Частиною 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 4, 5 статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (скорочено - Укртрансбезпека) Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, Укртрансбезпека є органом, який здійснює повноваження щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів і нараховує плату за проїзд. Тобто прокурором правильно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що повноваження Укртрансбезпеки щодо плати за проїзд великовагових транспортних засобів обмежуються лише нарахуванням такої плати. Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №820/1203/17, від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Спір за позовом Прокурора в інтересах держави в особі Укртрансбезпеки до особи про стягнення з нього плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства (залежно від суб`єктного складу сторін), оскільки не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний з вирішенням питання щодо стягнення коштів. Такі правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі №803/3/18.

Листом від 15.01.2021 Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки поінформувало Вінницьку обласну прокуратуру про те, що в Укртрансбезпеки відсутні законодавчо визначені повноваження на звернення до суду із позовами про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами, що підтверджується також і судовою практикою. У цьому листі Управління зазначило, що Укртрансбезпекою розроблено відповідний законопроект щодо внесення змін до Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою надання повноважень на звернення до суду. У листі також надано інформацію щодо необхідності стягнення плати з ОСОБА_1 в сумі 642,39 євро.

03.03.2021 лист аналогічного змісту Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надіслало на адресу Жмеринської місцевої (на сьогодні - окружної) прокуратури, у якому зазначило про відсутність повноважень на звернення до суду із позовом про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами і щодо необхідності вжиття заходів представницького характеру прокурором.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В переліку повноважень Укртрансбезпеки, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт», а також Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті, відсутні повноваження щодо подання до суду позовів про стягнення нарахованої плати за проїзд автомобільними дорогами великоваговим транспортом.

Отже, у зв`язку із несплатою особою нарахованої плати за проїзд великоваговим транспортним завдані державі матеріальні збитки залишаються невідшкодованими. У зв`язку із відсутністю в Укртрансбезпеки права на самостійне звернення до суду з відповідним позовом, саме прокурор є уповноваженим суб`єктом на подання таких позовів.

Листом від 07.04.2021 керівник Жмеринської окружної прокуратури повідомив Державну службу України з безпеки на транспорті та Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами.

Таким чином, надавши оцінку наявним у справі доказам та перевіривши обґрунтованість наведених прокурором доводів щодо порушення інтересів держави, необхідності їх захисту та обґрунтування підстав для звернення з відповідним позовом для захисту інтересів держави, суд дійшов висновку про наявність у прокурора законних підстав для представництва інтересів держави у цій справі.

4.2. Щодо процедури здійснення габаритно-вагового контролю і методики зважування великовагових транспортних засобів

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною 1 та 4 статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно із статтею 33 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30.06.1993 № 3353-XII «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Формулу розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку № 879.

Пунктом 12 Порядку № 879 передбачено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

За приписами пункту 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Відповідно до пункту 31.1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Правомірності дій працівників Укртрансбезпеки і їх повноважень на здійснення габаритно-вагового контролю сторона відповідача не оспорювала. Натомість представник відповідача стверджував, що основним документом у цій справі є чек зважування, у якому зафіксовані результати зважування, а всі інші письмові докази є похідними, оскільки складені на підставі цих результатів. Однак результати зважування не можна вважати достовірними, оскільки зважування мало б проводитись згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, а такої методики прокурором не надано. Шляхом здійснення адвокатських запитів встановити наявність такої затвердженої методики не вдалося, внаслідок чого представник відповідача дійшов висновку, що її не існує. На обґрунтування необхідності використання спеціальної методики зважування посилався на підпункт 2 пункту 2 Порядку № 879.

Оцінюючи ці доводи сторони відповідача, суд дійшов таких висновків.

У підпункті 2 пункту 2 Порядку № 879 наведені визначення термінів, які вживаються у цьому Порядку. Серед інших, наведено визначення терміну вимірювання (зважування): це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Системний аналіз норм вказаного Порядку не свідчить про те, що невикористання методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, під час здійснення габаритно-вагового контролю з використанням належних технічних засобів, що відповідають встановленим вимогам до них, має наслідком недійсність результатів габаритно-вагового контролю. На підтвердження цього висновку свідчить і те, що вимога стосовно необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у пункті 19 Порядку №879, була виключена з 08.09.2017 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671.

Так, згаданий пункт 19 Порядку №879 до 08.09.2017 мав таку редакцію: «Під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку». Виключення цього пункту свідчить про відмову нормотворчого органу від правового регулювання, яке встановлювало обов`язкове використання вказаної методики під час зважування. З огляду на це наявність у визначенні терміна «вимірювання (зважування)» посилання на методику, затверджену спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, не свідчить про наявність в органів Укртрансбезпеки обов`язку керуватися такою методикою під час здійснення габаритно-вагового контролю. Саме по собі положення підпункту 2 пункту 2 є нормою-дефініцією, яка повинна тлумачитись у системному взаємозв`язку з іншими нормами цього ж нормативного акта, які встановлюють правила поведінки суб`єктів правовідносин. Відтак з цих підстав результати зважування не можна вважати недостовірними.

У відповіді на адвокатський запит Власенка Д.О. від 19.05.2021 Мінекономіки не надало копії затвердженої методики габаритно-вагового контролю, зазначивши про відсутність повноважень Міністерства щодо її затвердження.

З наведених мотивів суд відхиляє доводи представника відповідача щодо недійсності результатів зважування у зв`язку із невикористанням методики, затвердженої спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, і доводи щодо наявності особливостей у зважуванні сипучих вантажів, як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства і такі, що не підтверджені доказами.

4.3. Щодо відповідності проведеного зважування технічним умовам роботи засобу вимірювання

Прокурор надав суду Настанови щодо експлуатування вагів автомобільних тензометричних ТВА…D зважування у русі, за допомогою яких проводилося зважування автомобіля відповідача. Копія метрологічних характеристик ваг ТВА-20 при зважуванні під час руху також була надана у відповідь на адвокатський запит представника відповідача Житомирською обласною державною адміністрацією.

Згідно з ДСТУ 3321-2003 «Система конструкторської документації. Терміни та визначення основних понять» (пункт 7.20) настанова щодо експлуатування - це текстовий конструкторський документ, який містить відомості про конструкцію, принцип дії, технічні характеристики виробу, його складових частин та вказівки, потрібні щоб правильно і безпечно експлуатувати виріб (використовувати за призначеністю, виконувати технічне обслуговування та поточне ремонтування, зберігати і транспортувати) і оцінювати його технічний стан, щоб визначити потребу в ремонті, а також відомості щодо утилізування виробу та його складових частин.

Отже, настанови щодо експлуатування (надалі - настанови), серед іншого, містять вказівки, як правильно використовувати виріб.

В преамбулі наданої прокурором настанови щодо експлуатування ваг зазначено, що у процесі експлуатації і зберігання ваг споживачі повинні суворо дотримуватися вказівок цієї настанови.

Пунктом 2.1. настанови передбачено, що ваги призначені для зважування під час руху вантажів, які перевозяться автомобільним транспортом та індикації результатів зважування на табло вагопроцесора.

У пункті 2.4. настанов зазначено, що ваги, серед іншого, виконують функції із визначення навантаження на вісь, групу осей, а також визначення швидкості руху автомобіля.

Умовна познака модифікацій ваг: D - ваги для зважування під час руху (пункт 2.5. настанов). Саме вагами з познакою D, тобто вагами для зважування під час руху, проводилось зважування автомобіля відповідача.

Пунктом 3.3. настанов передбачено, що основні метрологічні характеристики ваг при зважуванні під час руху дво- та багатовісних транспортних засобів повинні відповідати значенням, наведеним у таблиці 1. У цій таблиці вказана швидкість руху автомобіля - від 3 до 10 кілометрів на годину.

У чеку результатів зважування автомобіля ОСОБА_1 вказано, що швидкість автомобіля становила 1,8 кілометрів на годину, тобто в 1,67 разів менше від мінімально можливої швидкості, вказаної у настановах щодо експлуатування ваг. Саме на цю невідповідність вказував у відзиві, а також під час судового розгляду представник відповідача. Він стверджував, що невідповідність швидкості є неправильним використанням засобу зважування, що має наслідком некоректні результати зважування.

Прокурор не висловив суду жодних доводів і не надав жодних доказів на підтвердження достовірності результатів зважування за таких умов використання засобу зважування.

За таких обставин чек зважування, у якому відображені результати зважування автомобіля ОСОБА_1 , не є достовірним доказом тієї обставини, що відповідач перевищив встановлені нормативи навантаження на вісь транспортного засобу. Отже, нарахована плата за проїзд, яка розрахована на підставі цих результатів зважування, не може бути стягнута з відповідача.

Оскільки під час судового розгляду відсутні можливості для перерахунку плати за відсутності достовірних результатів зважування, то у позові слід відмовити повністю саме з цих мотивів.

5. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у позові відмовлено повністю, то судові витрати слід залишити за прокурором.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову керівника Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.

Судові витрати із сплати судового збору залишити за прокурором.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.06.2021.

Сторони у справі

Позивач - Державна служба України з безпеки на транспорті, ідентифікаційний код 39816845, місцезнаходження: 03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14.

Відповідач - ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Ю. О. Салдан