КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7448/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Бусик О.Л.,-

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Просила стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь штраф у розмірі 322 000,00 євро, збитки у розмірі 65 226,99 євро, пеню у розмірі 203 555 761, 50 грн та моральну шкоду у розмірі 322 000,00 євро.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ КБ «ПриватБанк» не виконало замовлення (доручення) ОСОБА_1 та не придбало для неї 09 червня 2020 року облігації внутрішніх державних позик номер НОМЕР_1 у кількості 3220 штук, чим порушило умови договору № БО005-18 на брокерське обслуговування від 22 жовтня 2018 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне та неправильне встановлення обставин справи.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із правомірності невиконання банком зобов`язань за договором з огляду на те, що позивачка не виконала взятих на себе зобов`язань щодо надання документів, необхідних для здійснення заходів фінансового моніторингу, що стало наслідком неприйняття банком до виконання разового доручення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Встановлено, що 22 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № 10/БО005-18 на брокерське обслуговування.

Відповідно до п. 1.1. договору повірений за дорученням довірителя зобов`язується надавати послуги щодо купівлі, продажу цінних паперів на підставі разових замовлень. Всі операції повірений проводить від імені, за рахунок та в інтересах довірителя.

За змістом п. 1.2. договору, замовлення складаються довірителем в письмовій формі згідно з додатком № 1 до цього договору та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.3. договору, складене належним чином та підписане уповноваженим на те представником довірителя замовлення за цим договором, надається повіреному в письмовій формі особисто.

Повірений зобов`язаний здійснювати операції з цінними паперами довірителя відповідно до наданих замовлень (п. 3.1.1. договору).

Згідно п. 3.3.10. договору довіритель зобов`язаний надати повіреному документи, які необхідні для здійснення заходів фінансового моніторингу, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Відповідно до п. 7.4. договору, сторона, що не виконала свої зобов`язання внаслідок невиконання зобов`язання іншою стороною за цим договором, не несе відповідальності за таке невиконання.

Пунктом 11.7. заключних положень договору передбачено, що за необхідності сторони повинні надати одна одній документи, які необхідні для здійснення заходів фінансового моніторингу, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що 05 червня 2020 року вона направила банку разове замовлення від 04 червня 2020 року, згідно якого доручила банку здійснити купівлю цінних паперів у кількості 3220 штук з номінальною вартістю одного цінного паперу 1000 євро, на загальну номінальну вартість 3 220 000 євро. Банк не виконав замовлення (доручення), не придбав для позивачки облігації у кількості 3220 штук, чим порушив умови договору та вимоги законодавства. Тому АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язано сплатити позивачці 322 000 євро штрафу, у зв`язку з необґрунтованою відмовою від виконання зобов`язання, що передбачено п. 7.3. договору, 65 226,99 євро завданих збитків, оскільки через не придбання цінних паперів ОСОБА_1 втратила реальну можливість отримати дохід відповідно до умов розміщення облігацій, 203 555 761,50 грн пені відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також 322 000,00 євро компенсації завданої моральної шкоди, яку позивачка зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою банку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу.

Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії.

Судом встановлено, що 28 квітня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_1 лист, в якому повідомило про готовність подальшої співпраці та взаємодії, за умови надання інформації та документів що підтверджують вихід з власників Підприємства компанії-нерезидента Trans-cargoLLP (Великобританія), а також документи, які підтверджують факт оплати частини статутного капіталу підприємства, яка належала вищевказаній компанії-нерезиденту, або документ, який встановлює порядок оплати частки у статутному капіталі Підприємства, минулому власнику - «Trans-cargoLLP»; документи фінансової звітності юридичної особи, зокрема: балансу (форма 1) та звіту про фінансові результати (форма 2) станом на 01 січня 2016 року, 01 січня 2017 року, 01 січня 2018 року, 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року (скріплені печаткою та підписом керівника) з відміткою контролюючого органу України їх отримання (для податкових резидентів України); пояснення щодо причин зменшення статутного капіталу Підприємства.

Зазначений лист направлений ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів ф.103 АТ «Укрпошта».

Реєстр відправлень містить підпис відповідального працівника та відбиток штампу поштового відділення (м. Дніпро ЦОКК № 2) ПАТ «Укрпошта» від 06 травня 2020 року про прийняття для відправлення згрупованої поштової кореспонденції.

Матеріали справи містять також лист АТ КБ «ПриватБанк» від 30 червня 2020 року № Е.11.0.0.0/4-109594 БТ, в якому банк повідомив, що у зв`язку із ненаданням ОСОБА_1 запитуваних банком документів, необхідних для здійснення заходів фінансового моніторингу, передбачених чинним законодавством України, разове замовлення від 04 червня 2020 року не було прийняте в роботу.

18 червня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_1 лист № 20.1.0.0.0./7-20200618/1494 про розірвання договору і закриття рахунків, в якому банк повідомив про встановлення ОСОБА_1 неприйнятно високого рівня ризику, внаслідок чого будуть розірвані укладені договори та будуть закриті поточні рахунки.

Тому замовлення ОСОБА_1 від 04 червня 2020 року банком не було прийнято в роботу, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 вимог листа від 28 квітня 2020 року про надання документів, необхідних для здійснення фінансового моніторингу.

Враховуючи, що позивачкою не були дотримані умови п. 3.3.10. договору, відповідно до яких довіритель зобов`язаний надати повіреному документи, які необхідні для здійснення заходів фінансового моніторингу, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», та беручи до уваги положення п. 7.4. договору, згідно яких сторона, що не виконала свої зобов`язання внаслідок невиконання зобов`язання іншою стороною за цим договором, не несе відповідальності за таке невиконання, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що письмову вимогу банку від 28 квітня 2020 року позивач не отримувала, доказів направлення листа матеріали справи не містять, колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи містять реєстр на відправку рекомендованих листів, в якому є документ, адресований ОСОБА_1 на адресу її місця реєстрації та проживання. Зазначений реєстр підписаний відповідальним працівником, на якому є відбиток штампу поштового відділення АТ «Укрпошта» від 06 травня 2020 року. Вказане підтверджує належне відправлення банком вимоги від 28 квітня 2020 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необґрунтовано встановив, що причиною невиконання замовлення було неподання документів, колегія суддів не приймає, оскільки саме невиконання позивачем свого обов`язку щодо надання запитуваних банком документів стало підставою для неприйняття в роботу разового замовлення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано належної оцінки рішенню відповідача про встановлення позивачу неприйнятно високого рівня ризику, та те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позову про стягнення втраченої вигоди у розмірі 65 226,99 євро, колегія суддів відхиляє, виходячи із вищенаведених мотивів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 березня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 24 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник