УХВАЛА

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 541/252/18

провадження № 61-2971св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша миргородська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі - Великосорочинська сільська рада), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша миргородська державна нотаріальна контора (далі - нотаріальна контора) про визнання заповіту ОСОБА_3 від 07 липня 1998 року, посвідченого секретарем Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради, недійсним.

Рішенням Миргородського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2018 року в позові відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 січня 2019 року рішення Миргородського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову до Великосорочинської сільської ради Миргородського району про визнання заповіту недійсним скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великосорочинської сільської ради про визнання заповіту недійсним задоволено. Заповіт ОСОБА_3 від 07 липня 1998 року, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради, визнано недійсним. Проведено розподіл судово збору. Рішення в частині відмови в позові до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишено без змін.

У лютому 2019 року ОСОБА_4 , особа, яка не брала участі у справі, звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2019 відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційну скаргу у цій справі подано у лютому 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Перша миргородська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів на 03 березня 2021 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко