Справа № 185/1604/19
Провадження № 4-с/185/2/21
У Х В А Л А

16 лютого 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Ольхової К.А., за участю скаржника - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді Врони А.О. у цивільній справі ЄУ № 185/1604/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа ЄУ № 185/1604/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вкотре вказав, що не довіряє складу суду, тому що суддя не приймає до уваги подані ним докази, не вислуховує його пояснення, не задовольняє подані клопотання.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до пп.1-5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб, сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Нормами ст.39 ЦПК України визначено, що відвід має бути вмотивованим. Відповідно до ч.4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Врони А.О. ОСОБА_1 не доведені, судом не встановлені.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді», схвалених резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України», зокрема зазначено, що: «Заявниця скаржилася за п. 1 ст. 6 на небезсторонність суду, який розглядав її справу».

Під час вирішення даної справи, Європейським судом з прав людини було підкреслено, що відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність в даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» ( рішення у справі «Де Кубер проти Бельгії». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло проти Іспанії»).

З огляду на вищевикладене та враховуючи сталу принципову позицію ОСОБА_1 щодо недовіри до суду, враховуючи заяви про відвід судді, подані представником ОСОБА_1 від його імені та самим скаржником до суду 17.02.2020 року, 16.10.2020 року, з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява про відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 39, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Врони А.О. у цивільній справі ЄУ № 185/1604/19 за скаргою ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця- задовольнити.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А. О. Врона