Справа № 266/688/21
Провадженя№ 2/266/453/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

при секретарі - Макогон С.Б.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на змінену частку домоволодіння, третя особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради про визнання права власності на змінену частку домоволодіння.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, посилалась на те, що їй на праві приватної власності належить 34/50 домоволодіння АДРЕСА_1 , яке розташоване на землі комунальної власності. Отримати правовстановлюючі документи на вказане майно вона не може, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Жданова від 11 грудня 1987 року за нею визнано право власності на частину вказаного вище домоволодіння та виділено їй в натурі: у жилому будинку Г-1 кімнати 1-4, 1-5 загальною площею 16,81кв.м. на суму 1249руб.; в сінях літ. «г» - приміщення 1-2б площею 2,58кв.м., комора 1-3 площею 3,97кв.м. на загальну суму 500руб., площадку літ. «г2» вартістю 52руб.- всього будівель та споруджень на суму 1801 карбованець, що в ідеальних долях складає 7/25частки. Рішенням Приморського виконкому №250/16 від 25.11.1992р. були затверджені нові ідеальні частки на домоволодіння у зв`язку з прийняттям в експлуатацію житлового будинку, переобладнаного з літньої кухні та її частка склала 21/50 замість 7/25. Після отримання рішення виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 25.11.1992року № 250/16 вона не звернулась в Маріупольське БТІ за реєстрацією права власності в зв`язку зі зміною часток. Відповідно до довідки №888 від 18.03.2020року, виданої на її ім`я комунальним комерційним підприємством «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_1 13/50 частки на підставі договору дарування р-р №3-120 від 25.12.1992р., зареєстровано в Маріупольському БТІ 25 01.1993р. р-р№ 32867; ОСОБА_1 7/25 частки на підставі рішення нарсуду Приморського району від 11.12.1987р., зареєстровано в Маріупольському БТІ 12.01.1988р. р-р №32867; 16/50 частки ОСОБА_2 на підставі договору дарування р-р №1317 від 28.05.2010р., зареєстровано в Маріупольському БТІ 02.06.2010р. р-р №28285615. Після затвердження нових ідеальних часток на домоволодіння відповідно до рішення Приморського виконкому №250/16 від 25.11.1992року, коли були змінені ідеальні частки з 7/25 часток на 21/50 частку домоволодіння загальна частка у домоволодінні складає 34/50частин та складається з: житлового будинку Г-1, прибудови літ. г-1, прибудови літ.г1-1, ганку літ. г2 (загальною площею 57,6кв.м., житловою площею 39,0кв.м.) гаража - літньої кухні літ. Ж-1, 1/2 частки огорожі №1-3, 1/2 частки вимощення І, 1/2 частки колодязя. 18.03.2020 року на 34/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 ККП «Міське бюро технічної інвентаризації - Маріупольська нерухомість» було виготовлено технічний паспорт для звернення за реєстрацією права власності на належне мені нерухоме майно. Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52572970 від 09 червня 2020року державний реєстратор прав на нерухоме майно зупинила розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу щодо права власності на 21/50 частку на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме свідоцтво про право власності. Рішенням «Про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень» №53241074 від 22 липня 2020року державного реєстратора прав на нерухоме майно Бежина Дмитра Юрійовича, Юридичний департамент Маріупольської міської ради, їй відмовлено в реєстрації права власності 34/50 частки зазначеного вище домоволодіння в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право власності на 21750 частку житлового будинку. 16.11.2020 року вона повторно звернулась до державного реєстратора з двома заявами: про реєстрацію права власності на 13/50 часток житлового будинку АДРЕСА_1 та про реєстрацію права власності на 21/50 частку житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний № 233262569 від 19.11.2020року за нею зареєстровано 13/50 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Відносно реєстрації права власності на 21/50 частку домоволодіння АДРЕСА_1 рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 55213463 від 18 листопада 2020року державний реєстратор прав на нерухоме майно зупинила розгляд заяви про реєстрацію прав та їх обтяжень на 21/50 частку домоволодіння в зв`язку з тим, що позивачкою не надано правовстановлюючі документи які б підтверджували набуття права власності на змінену частку домоволодіння. В зв`язку з тим, що рішенням виконкому Приморської районної ради народних депутатів №250/16 від 25.11.1992 року затверджені ідеальні частки домоволодіння по АДРЕСА_1 і її доля складає 21/50 домоволодіння, а реєстрація права власності на цю долю нею своєчасно не була здійснена, в неї відсутні правовстановлюючі документи на 21/50 частку домоволодіння. На підставі того, що в місячний строк з моменту винесення рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55213463 від 18 листопада 2020 року вона не надала правовстановлюючі документи на 21/50 частку зазначеного вище домоволодіння, рішенням від 31 грудня 2020 року №56037469 державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовила їй в державній реєстрації 21/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 . Оскільки надати правовстановлюючий документ, який би підтверджував набуття нею право власності на змінену частку домоволодіння з 7/25 на 21/50 вона не може, вимушена звернутися до суду і просить визнати за нею право власності на 21/50 частку замість 7/25 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя від 30.04.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 до суду надала заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, за участю її представника ОСОБА_3 .

Представник позивачки ОСОБА_3 , який діє на підставі ордеру, до суду надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача Бастрига С.М. , який діє на підставі довіреності, до суду надав клопотання, яким просив розгляд проводити за його відсутністю, прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням вимог діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 до суду надала заяву, якою не заперечувала проти задоволення позову, справу просила розглядати за її відсутністю.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

З 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 1 липня 2004 року, та на даний час у БТІ немає повноважень щодо внесення змін до проведеної раніше державної реєстрації речових прав.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто фактично реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов`язковій державній реєстрації, що випливає зі ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень зазначеного вище Закону, державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013 року проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладається функції державного реєстратора.

Згідно із ст. 9 Закону до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить у т.ч. забезпечення про ведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав та ін.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Приморського районного народного суду м.Жданова від 11.12.1987р. проведено розподіл будинку АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 визнано право власності, виділено йому в натурі ідеальну частку розміром 18/25 будинку, за ОСОБА_1 визнано право власності, виділено їй в натурі ідеальну частку розміром 7/25 (а.с. 7-10).

Згідно з рішенням виконкому Приморської районної ради народних депутатів від 25.11.1992р. №250/16 затверджено ідеальні частки будинку АДРЕСА_1 розміром 21/50 за ОСОБА_1 (а.с.11)

Відповідно до листа від ККП «Міське бюро технічної інвентарізації-Маріупольська нерухомість» №888 від 18.03.2020р., ОСОБА_1 належить 13/50 частки на підставі договору дарування р-р №3-120 від 25.12.1992р. та 7/25 частки на підставі рішення нарсуду Приморського району від 28.05.2010р. Рішенням виконкому Приморської районної ради народних депутатів від 25.11.1992р. №250/16 були затверджені нові ідеальні частки на домоволодіння у зв`язку з прийняттям в експлуатацію житлового будинку, переобладнаного з літньої кухні. У результаті чого рішення Приморського районного народного суду м.Жданова від 11.12.1987р. підлягає обміну, ідеальна частка буде складати 21/50 частки замість 7/25 часток (а.с.12).

Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виконавець ККП «Міське бюро технічної інвентарізації-Маріупольська нерухомість», ОСОБА_1 належить 34/50 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

Відповідно до рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52572970 від 09 червня 2020 року, зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 , оскільки правовстановлюючі документи надано не в повному обсязі (а.с.17).

Відповідно до рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №53241074 від 22 липня 2020р. державним реєстратором було відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на підставі відсутності документу, який би підтверджував набуття права власності на змінену частку з 21/50 на 34/50, а рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 30/10 від 11.02.1998 року не визнано підставою для проведення державної реєстрації (а.с. 18).

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 13/50 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Згідно з рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №55213463 від 18 листопада 2020р., зупинено розгляд заяви ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації права власності на 21/50 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючі документи надано не в повному обсязі (а.с. 20-21).

Згідно з рішенням про рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №56037469 від 31 грудня 2020р, державним реєстратором було відмовлено ОСОБА_1 у реєстрації права власності на 21/50 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 22).

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилалася позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені належними та допустимими доказами, тому, з урахуванням перебудови належного нерухомого позивачці майна, що не порушує права власності інших осіб, позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимогиОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на змінену частку домоволодіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 21/50 частку замість 7/25 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного рішення суду - 29.06.2021р.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Володарське Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, зареєстрована та мешкає адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Маріупольська міська рада Донецької області, юр. адреса : 87555 м.Маріуполь, пр. Миру,70,