Номер провадження: 22-ц/813/5789/21
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

Представника заявника- ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

31.08.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобовязати вчинити певні дії.Зазначає, що в рамках зведеного виконавчого провадження № 30499858 з примусового виконання листів № 2-3872/10 виданих Приморсбким районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів 2 686 564,55 грн та 910 грн судового збору винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_2 .

Листом « 30064 від 15.07.2019 року ДВС повідомило, що зведене виконавче провадження завершено, а виконавчі листи повернуто стягувачу згідно п.5 ч.1 ст.47 Закону України « про виконавче провадження» у редакції 606- Х1У, вимоги цієї статті не передбачають зняття арешту з майна. Також повідомили, що для зняття арешту йому необхідно зарахувати кошти в розмірі 2 956 560, 00 грн., для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Одночасно повідомлено про знищення виконавчого провадження у звязку з закінченням терміну зберігання.

Заявник зазначає, що він для зняття арешту, накладеного державним виконавцем Першим Приморським відділом ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року, яке залишено без змін Одеським апеляційним судом - відмовлено.

Посилаючись на закон Укрвїни «Про виконавче провадження та на те, що АТ «УКРСОЦБАНК» не предявив виконавчі документи до виконання повторно, пропустивши строк предявлення доконавчого документа до виконання протягом одного року, який закінчився 24.02.2013 року, та прострочив строк більш як на 7 років, а також беручи до уваги, що АТ «Укрсоцбанк» 03.12.2019 року припинено як юридичну особу, то державний виконавець мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту, накледеного в рамках відповідного виклонавчого провадження.

Вчинивши бездіяльність, державний виконавець порушив його право власності ,яке є непорушним та просив суд:

-визнати бездіяльність начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо не закінчення виконавчого провадження № 29100543 та не зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 29100543, неправомірною.

-зобов`язати начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області закінчити виконавче провадження № 29100543 відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

-зобов`язати начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області зняти арешт з майна боржника, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області 03.10.201 1 року у виконавчому провадженні № 29100543 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 12047631 від 10.01.2012 року).

Короткий сміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи в задоволені скарги рйонний суд виходив з того, що матеріали спави не містять доказів щодо виконання боржником своїх обовязків, а тому неможливо дійги висновків щодо бездіяльності державного виконавця.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційні старзі ставиться питання про скасування судового рішення та прийняти нове, яким його скаргу задовольнити в повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що виконавче провадження завершене, матеріали виконавчого провадження знищені, стягувача чк юридичну особу припинено, будь-які фізичні чи юридичні особи про заміну сторони виконавчого провадження не звертались, на примусовому виконанню виконавче провадження не перебуває щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів за будь-якими виконавчими документами, а виконавчсі документи повернуті стягувачу, який не скористався правом повторного предявлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк.Арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження є незаконним та порушує його право , як власника.

В своїх письмових поясненнях адвокат Самох М.Ю. посилається на правову позицію Верховного Суду від 27.03.2020 року № 817/928/17 в якій зазначео, що як закінчення виконавчого провадження так і повернення виконавчого провадження з різних підстав, законодавцем відповідно до ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання субєкт оскарження представник Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи справу розглянути за відсутності субєкта оскарження.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, що зявились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшов наступного.

Відмовляючи в задоволені скарги рйонний суд виходив з того, що матеріали спави не містять доказів щодо виконання боржником своїх обовязків, а тому неможливо дійги висновків щодо бездіяльності державного виконавця.

З таким висновком районного суду погодитись не можна з таких міркувань.

Відповідно до частини1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У провадженні Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області перебували виконавчі провадження ( № 29100543, № 29096484 зведене виконавче провадження № 30499858) з примусового виконання виконавчих листів № 2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» грошових коштів у розмірі 2 586 564,55 грн. та 910 грн. судового збору.

В рамках вказаного ВП, державним виконавцем 03.10.2011 року винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_2

Листом N° 30064 від 15.07.2019 року, субєкт оскарження повідомив, що зведене виконавче провадження завершено, а виконавчі листи повернуто стягувану згідно пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 606-ХІУ, вимоги на цьому етапі не передбачають зняпя арешту з майна.

Також співробітники органу ДВС повідомили, що у разі вирішення питання щодо зняття арешту з майна, яке арештовано при примусовому виконанні виконавчих листів, необхідно зарахувати кошти у розмірі 2 956 560,00 грн., для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Вважаючи, що арешт, накладений державним виконавцем Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області на все його майно повинен бути знятий, ОСОБА_2 у вересні 2019 року звернувся до Приморського районного суду з позовною заявою про зняттяя арешту з майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2020 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Першого Приморського відділення ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про зняпя арешту з майна, відмовлено у повному обсязі.

09.07.2020 року Одеським апеляційним судом прийнято постанову по справі № 522/15310/19, якою:

- апеляційну скаргу адвоката Іващенко Анастасії Петрівни, діючої від імені ОСОБА_2 задоволено частково;

- рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26.02.2020 року змінено в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову;

- в іншій частині рішення Приморського районного суду міста Одеси від 26.02.2020 року залишено без змін.

26.08.2020 року представник ОСОБА_2 , адвокат Іващенко А.П., отримала від органу відповідь на вищезазначену заяву за вих. № 47018 від 21.08.2020 року, підписану начальником відділу, якою повідомили, що виконавче провадження завершено, а виконавчі листи повернуто стягувачу згідно пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження».У редакції Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-Х1У, не передбачено зняття арешту з майна.

Також начальник органу ДВС зазначив, що для вирішення питання щодо зняття арешту з майна , яке арештовано при примусовому виконанні виконавчих листів, необхідно сплатити ті у розмірі 2 956 560,00 грн. для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого у, витрат виконавчого провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 чинного Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи сторони виконавчого провадження.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Аналіз наведених правових норм в попередньому розділі свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Судом першої інстанції встановлено, що виконавчі провадження ( № 29100543, № 29096484 зведене виконавче провадження № 30499858) з примусового виконання виконавчих листів № 2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» грошових коштів у розмірі 2 586 564,55 грн. та 910 грн. судового збору завершено, а виконавчі листи повернуто стягувану згідно пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу( а.с.20).

Всі матеріали виконавчих провадженя, знищені. Відсутні будь-які документально підтверджені відомості про те, що органами державної виконавчої служби проводились виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листів № 2-3872/10

Окрім цього, матеріали спави не містять доказів наявності виконавчих проваджень щодо стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» грошових коштів у розмірі 2 586 564,55 грн. та 910 грн. судового збору

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

-закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

-повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

-повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Акціонерне товариство УКРСОЦБАНК», не пред`явило виконавчі документи (виконавчі листи № 2-3872/10, видані Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» коштів у розмірі 2 686 564,55 грн. та 910 грн. судового збору до виконання повторно, пропустивши строк пред`явлення виконавчого документа до нання протягом 1 (одного) року, який закінчився ще 24.02.2013 року, та прострочив зачений строк більш як на 7 (сім) років.

АТ «УКРСОЦБАНК 03.12..2019 року припинено як юридичну особу .

Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому, згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - «Інструкція №512/5») в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

Отже, відповідно до зазначеної статті й Інструкції №512/5 арешт з майна позивача (боржника) підлягав зняттю Першим Приморським відділом Державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) при поверненні виконавчого документа стягувачу, проте субєктом оскарження у виконавчих провадженнях ( № 29100543, № 29096484 зведене виконавче провадження № 30499858) з примусового виконання виконавчих листів № 2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» грошових коштів у розмірі 2 586 564,55 грн. та 910 грн. судового збору цього зроблено не було .

Таким чином, оскільки виконавче провадження завершене, матеріали виконавчого провадження знищені, стягувача як юридичну особу припинено, будь-які фізичні чи юридичні особи не звертались до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження, у Першому шморському відділі ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області на примусовому конанні не перебувають виконавчі провадження щодо стягнення зі ОСОБА_2 грошових коштів за будь-якими виконавчими документами, а виконавчі документи були вернуті стягувачу, який не скористався правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк, то арешт майна боржника є незаконним та порушує законні права та інтереси заявника щодо розпорядження майном, власником якого він є.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що незняття відповідачем арешту з майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Таким чином, у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового, про задоволення заявлених вимог в порядку ст.451 ЦПК україни

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що при подачі апеляційної скарги заявником сплачено судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп його необхідно стягнути з суб`єкта оскарження, так як він документально підтверджений.

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року скасувати та прийняти постанову.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати бездіяльність начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області щодо не закінчення виконавчого провадження № 29100543 та не зняття арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 29100543, неправомірною.

Зобов`язати начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області закінчити виконавче провадження № 29100543 відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Зобов`язати начальника Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області зняти арешт з майна боржника, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою Першого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області 03.10.201 1 року у виконавчому провадженні № 29100543 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 12047631 від 10.01.2012 року).

Стягнути з Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 420 грн.40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 25.06.2021 року.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

С.М.Сегеда

О.С.Комлева