Справа № 336/5781/20
Пр. № 2/336/637/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану обласного управління юстиції у Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

В позові зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 , який він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори. Зазначене право зареєстровано в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.03.2003 року, за номером №3-371, про що видано витяг № 155705 від 13.03.2003 року. Відповідач, є його другом дитинства, якого він у 2005 році зареєстрував у своєму будинку, але відповідач з 2014 року не проживає, їм не користується, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачу будинку створює перешкоди у здійсненні ним права власності, спричиняє збитки через необхідність сплати житлово-комунальних послуг виходячи із кількості зареєстрованих осіб, тому він просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком, належним йому на праві приватної власності.

Ухвалою судді від 08.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) учасників процесу.

Позивач до суду не з`явився, представник позивача надав письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, просив позов задовольнити, а також надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач, представник третьої особи, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися з невідомих причин. Відзивів чи будь-яких заяви суду не надали.

У відповідності до ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої державної нотаріальної контори, позивачу на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.10). Зазначене право зареєстровано в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 05.03.2003 року, за номером №3-371, про що видано витяг № 155705 від 13.03.2003 року (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_2 з 29.10.2005 року зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 22), однак в означеному будинку не проживає з 2014 року, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе, що підтверджується актами 27.08.2018 року та 17.09.2020 року (а.с. 15, 16).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідача права користування належним позивачу будинком на користь позивача, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Перебування відповідача на обліку в належному позивачу житлі створює для нього перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивача, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Хоча цивільним процесуальним законодавством і встановлено обов`язок суду розподілити судові витрати під час ухвалення рішення, проте позивач не заявив вимог щодо стягнення з відповідача, витрат понесених зі сплати судового збору, суддя приходить до висновку, що позивач бажає самостійно нести ці видатки, тому суд не вбачає підстав для обмеження особи в розпорядженні належним йому правом на власний розсуд.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива