РІШЕННЯ

іменем України

15 лютого 2021 року ,

Сватівський районний суд Луганської області у складі :

головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, представник позивача - адвокат Воронко Віталій Васильович,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 02 червня 2001 року Луганським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16 січня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Воронко Віталій Васильович не з`явилися, на електронну адресу суду представник надіслав заяву, в якій просить справу розглянути без їх участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності,шлюб просить розірвати.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем Луганським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб, про що 02 червня 2001 року, складено відповідний актовий запис № 305 та видано свідоцтво НОМЕР_1 (а.с.9)

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.06.2019 (а.с.10) та малолітніх дітей - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , від 19.08.2008 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 12.06.2019 (а.с.11,12)

Як вбачається із позовної заяви, шлюбні стосунки та спільне проживання між позивачем та відповідачем повністю припинено з 2016 року. Шлюб між ними носить формальний характер, сімейні відносини притаманні подружжю не підтримуються, збереження сім`ї є неможливим. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримуються. Подальше перебування у шлюбі не можливе та це суперечитиме їх інтересам. Спір про місце проживання дітей відсутній. Спір про поділ майна відсутній.

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка.

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя , що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Згідно з оригіналом квитанції, при подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн.

Так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 206, 263, 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 червня 2001 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 305 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка