ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
___________________________________________________________________________
Провадження №4-с/756/20/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»,

боржник: ОСОБА_1 ,

на дії приватного виконавця,

УСТАНОВИВ:

Стягувач звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. здійснити усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування.

В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011, яке набрало законної сили 14.05.2014, задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 10653,58 доларів США.

16.06.2014 на виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2/756/399/14 від 20.04.2011.

03.07.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. відкрито виконавче провадження №59449862 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 10 653,58 доларів США.

Постановами від 03.07.2019 про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також безпосередньо на квартиру АДРЕСА_1 .

Представником стягувача подано заяву про передачу на реалізацію квартири, яка перебуває в іпотеці, проте листом приватний виконавець повідомив стягувача, що він позбавлений права передавати на реалізацію вказану квартиру, оскільки у ній зареєстрована неповнолітня дитина.

Скаржник не погоджується з таким рішенням приватного виконавця, оскільки вважає, що дитина в даному випадку не має зареєстрованого права власності та користування на зазначену квартиру, оскільки була зареєстрована після та всупереч умовам укладеного договору іпотеки, у зв`язку з чим вважає бездіяльність державного виконавця щодо непередачі предмета іпотеки на реалізацію протиправною.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги, викладені у скарзі, підтримав, просив задовольнити.

Суб`єкт оскарження - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, надав суду матеріали виконавчого провадження.

Боржник в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, в минулих судових засіданнях його представник заперечував проти задоволення вимог скарги, виклав свої заперечення у письмовому вигляді та пояснив, що виконавче провадження про стягнення з боржника боргу в розмірі 10653,58 доларів США приєднане до зведеного виконавчого провадження, на загальну суму 4678240 грн., при цьому в межах якого вже реалізовано майна боржника на загальну суму близько 3000000 грн., у зв`язку з чим приблизний залишок заборгованості становить не більше 1,5 млн. грн. Крім того, у боржника вилучено автомобіль, а також звернуто стягнення на іншу квартиру по АДРЕСА_2 , вартість якої в розмірі близько 500 000 доларів США є достатньою для повного погашення загального боргу. Точного розрахунку заборгованості йому приватним виконавцем не видано. Вказує, що до участі у справі має бути залучено орган опіки та піклування, оскільки у квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, яка була в ній зареєстрована після народження згідно вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №ML-005/041/2004 від 09.09.2004 в розмірі 11750,88 доларів США та 14000 грн., а також судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2014 скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-005/041/2004 від 09.09.2004 в розмірі 9205,53 долари США, 1448,05 доларів США пені, а всього 10653,58 доларів США, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

16.06.2014 на виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2/756/399/14 від 20.04.2011.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 03.07.2019 відкрито виконавче провадження №59449862 про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 10653,58 доларів США.

Постановами від 03.07.2019 про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також безпосередньо на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 24.05.2019 здійснено опис та арешт квартири АДРЕСА_1 .

Представником стягувача подано заяву про передачу на реалізацію іпотечної квартири АДРЕСА_1 (а.с.13,т.3).

На запит приватного виконавця щодо надання інформації про зареєстрованих фізичних осіб Оболонською РДА в м. Києві надано відповідь №104-5712 від 27.06.2019, згідно якої за адресою АДРЕСА_3 зареєстрована неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.04.2016 (а.с.136,137,т.3).

З вимоги приватного виконавця від 10.06.2020, адресованої Оболонській РДА в м. Києві як органу опіки та піклування (а.с.153-155,т.3) убачається, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору іпотеки №PML-005/041/2004 від 09.09.2004, всупереч умов якого іпотекодавцем зареєстровано у вказаній квартирі неповнолітню особу ОСОБА_3 без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя, у зв`язку з чим приватний виконавець просив надати дозвіл на реалізацію зазначеної квартири.

Як вбачається з витягу з розпорядження Оболонської РДА в м. Києві №307 від 13.07.2020, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Телявському А.М. відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 та в якій зареєстрована малолітня ОСОБА_3 (а.с.163,т.3).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Як убачається з п.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Боржник у своїх запереченнях, зокрема, посилається на те, що оскільки у спірній квартирі зареєстрована його неповнолітня донька, на її реалізацію необхідний дозвіл органу опіки та піклування.

Разом з тим, реалізація предмету іпотеки є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не тоді коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки. Наявність чи відсутність згоди органу опіки та піклування на примусову реалізацію предмета іпотеки не може перешкоджати виконанню судового рішення.

До подібного висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 02.10.2019 в справі № 754/15589/14-ц (провадження № 61-3066св19).

Крім того, судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 придбана боржником ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.09.2004, укладеного між ним, ОСОБА_4 (продавець) та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (банк), за кредитні кошти, надані боржнику згідно договору про надання кредиту №ML-005/041/2004 від 09.09.2004, та передана в іпотеку банку згідно договору іпотеки №PCL-005/041/2004 від 09.09.2004 в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором (а.с.83-88,219-221,т.2).

Пунктом 5.2 договору іпотеки передбачено, що протягом усього періоду дії договору іпотекодавець зобов`язаний, зокрема, не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя.

У разі порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань, встановлених п.5.2 договору, іпотекодержатель має право на негайне виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

При цьому неповнолітня ОСОБА_3 07.04.2016 зареєстрована боржником у спірній квартирі.

Таким чином, самим боржником порушено умови договору іпотеки, у зв`язку з чим стягувач має право на захист своїх інтересів як добросовісного іпотекодержателя.

Крім того, спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітньої дитини, тому на час укладення договору іпотеки дитина не мала права власності чи права користування квартирою, що унеможливлює порушення її прав.

Суд також зауважує, що згідно довідки ОСББ «Фаворит» від 08.08.2014 про склад осіб, які зареєстровані за адресою АДРЕСА_4 (а.с.225,т.1), до 07.04.2016 малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована з 06.08.2009 за вказаною адресою, а її перереєстрація до спірної іпотечної квартири відбулася 07.04.2016 без погодження з іпотекодержателем чим штучно створюються перешкоди у реалізації зазначеної квартири як предмета іпотеки.

Отже боржник, як на підставу для відмови у задоволенні скарги посилається на те, що ним самим не було дотримано умов договору іпотеки, тому суд повинен відмовити у задоволенні поданої скарги.

Пунктом 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається, зокрема, предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

З аналізу норми ст. 109 ЖК УРСР вбачається, що допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Як встановлено судом, спірна квартира придбана за кредитні кошти.

З заяви боржника від 05.04.2019 (а.с.209, т.2), наявної в матеріалах виконавчого провадження, убачається, що він зазначає в якості постійного місця проживання його та сім`ї квартиру АДРЕСА_5 .

Згідно паспортних даних боржник також зареєстрований за вказаною адресою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №166395945 від 13.05.2019 за боржником окрім спірної іпотечної квартири зареєстровані дві квартири: квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_6 .

Отже, боржник має у власності інше нерухоме майно, спірна іпотечна квартира не використовується як місце постійного його проживання та членів його сім`ї.

Таким чином, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. повинен був передати на реалізацію як предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , проте в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень цього не зробив, у зв`язку з чим порушено права стягувача, тому така бездіяльність приватного виконавця є протиправною.

Враховуючи викладене, оскільки приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М не вчинив всіх визначених чинним законодавством дій спрямованих на виконання рішення суду, що знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи, при цьому були порушені права стягувача як іпотекодержателя, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця підлягає задоволенню.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, код ЄДРПОУ невідомо), суб`єкт оскарження: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович (02094, м. Київ, вул. Ю.Поправки, 6, оф. 26), боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) на дії приватного виконавця - задовольнити;

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. здійснити усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування;

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення через Оболонський районний суд м. Києва;

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя: О.В. Диба