Справа № 570/1138/21
Номер провадження 2/555/289/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

з участю позивача- ОСОБА_1

представника позивача- адвоката Зражевської Я.О.

відповідача- ОСОБА_2

представника відповідача- адвоката Протоповича А.Р.

представника третьої особи- Мельник Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей Рівненської районної Державної адміністрації про скасування усиновлення

В С Т А Н О В И В:

І.Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 в обґрунтування позовної заяви вказала, що 06 березня 1993 року, було зареєстровано її шлюб з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22 лютого 2008 року, Рівненським районним судом Рівненської області, було винесено рішення, яким вирішено заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_5 - задовольнити повністю. Дано дозвіл на усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителями с. Колоденка, Рівненського району, Рівненської області, неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Змінено прізвище, по батькові і місце народження усиновленого з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », з «смт. Клевань» на «с.Колоденка», вказавши батьком дитини, ОСОБА_4 , матір`ю « ОСОБА_1 ».Після того, як вона з чоловіком забрали хлопчика до свого дому, він через свій юний вік почав усвідомлювати, що вони є його справжніми батьками і забувати обставини того, що він раніше перебував у притулку дитини. Тим паче, що до усиновлення, він фактично у притулку перебував орієнтовно місяць. Однак, після усиновлення, виявилось, що їй з чоловіком на момент усиновлення не повідомили всіх обставин щодо реального стану здоров`я дитини. Виявилось, що усиновлений хлопчик страждав на діагноз (Доліхоколон, субкомпенсована стадія. Вторинний енкопрез. Єнурез. Астено-невротичний синдром. На жаль, хлопчик з дитинства був проблемним не тільки за станом здоров`я, а й мав непростий характер, важко піддавався вихованню, припускає, що це внаслідок генетичної спадковості від рідних батьків хлопчика та пережиті ним у дитинстві травми, які він нібито свідомістю забув, однак наявність деструктивних програм в його підсвідомості нажаль відчувались завжди. Поки був живим чоловік, він мав великий вплив на усиновленого сина і хоч якось міг по чоловічому знайти до нього підхід та тримати під контролем його поведінку. ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , усиновлювач відповідача - помер. Їй довелось самотужки вирішувати всі питання щодо матеріального утримання та подальшого виховання усиновленої дитини.Спочатку син навчався в ЗОНІ в с. Колоденка, зокрема (1-2 клас), а потім, у зв`язку з тим, що в сільській школі не було туалету в приміщенні школи, а у сина був наявний такий діагноз, що на вулиці йому за жодних обставин в шкільний туалет не можна було ходити, вона була вимушена влаштувати його на навчання до школи з відповідними належними умовами, зокрема в м. Рівне де ОСОБА_2 навчався у школі. Як мати (усиновлювач), вона належним чином створювала дитині всі належні умови для його навчання, для цього несла витрати на його добирання до місця навчання, купувала навчальні матеріали, канцтовари, одяг відповідно до пори та сезону року, регулярно відвідувала батьківські збори по місцю навчання дитини, повністю цікавилась його життям та навчанням, співпрацювала з вчителями та педагогами по місцю навчання сина, в зв`язку з чим син, 14 червня 2019 року , отримав свідоцтво про здобуття базової середньої освіти. Однак, ОСОБА_2 замість того щоб вчитись та проживати в гуртожитку, заніс в ломбард техніку яку вона йому давала в користування на період навчання, а саме - (два телефони, ноутбук) та не зважаючи на оплачену кімнату в гуртожитку, почав жити у своїх друзів , які вели аморальний спосіб життя. Вказані друзі періодично телефонували, погрожували їй, вимагали з неї грошові кошти. 02 грудня 2020 року, ОСОБА_2 , після її неодноразовим прохань, почав лікуватись в реабілітаційному центрі. Щомісячно вона оплачує його лікування згідно Договору. Систематично та щомісячно вносить грошову суму в розмірі 10 000 гривень за лікування, в тому числі несе витрати коли купувала йому продукти, необхідні речі. Лікування має тривати ще до травня 2021 р., а потім можливо буде продовжено, в зв`язку з чим ОСОБА_2 на даний час перебуває по місцю лікування. ОСОБА_2 вже має вік 17 років. Через рік він стане повнолітнім. Однак, як на його прохання, так і з власної ініціативи, через те, що в них склались несприятливі взаємовідносини з усиновленим сином, втрачено психологічний контакт, через те, що він довідався, що вона не його матір, наміри ОСОБА_2 жити від неї окремим життям, вважає доцільним, до настання повноліття усиновленої дитини, скасувати усиновлення.

ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

24 травня 2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Зражевська Я.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Протопович А.Р. в судовому засіданні позовні вимоги визнали , не заперечили щодо задоволення позову .

Представник третьої особи - Мельник Л.Г. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заяви .

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку.

Що стосується позовних вимог про скасування усиновлення, то суд виходить в першу чергу з мотивів захисту інтересів дитини.

Судом встановлено, що 06 березня 1993 року, було зареєстровано шлюб ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

22 лютого 2008 року, Рівненським районним судом Рівненської області, було винесено рішення, яким вирішено заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_5 - задовольнити повністю. Дано дозвіл на усиновлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителями с. Колоденка, Рівненського району, Рівненської області, неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Змінено прізвище, по батькові і місце народження усиновленого з « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 », з « ІНФОРМАЦІЯ_8 » на « ІНФОРМАЦІЯ_9 », з «смт. Клевань» на «с.Колоденка», вказавши батьком дитини, ОСОБА_4 , матір`ю « ОСОБА_1 ».

Усиновлена дитина ОСОБА_5 згідно медичних висновків є дитиною інвалідом до 18 років, що підтверджується копією епікризу № 1202, копія консультативного висновку та копія корінця медичного висновку № 74 про дитину інваліда до 18 років, копія виписки із медичної карти хворого ЛКК № 539, копія консультативного висновку спеціаліста № 696, копія виписки із медичної карти хворого.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , помер.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно зі ст.207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 СК України. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Частинами 3-5 ст.232 СК України визначено, що з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти та батьки не повинні розлучатись всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), яка ратифікована Законом України №3017-VI від 15 лютого 2011 року регламентовано, що усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, стосунки між усиновлювачем і усиновленою дитиною, як правило, мають такий самий характер, як і стосунки в сім`ї, охоронювані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і такі стосунки, що виникають із законного і щирого усиновлення, можна вважати достатньою умовою для застосування до них таких самих гарантій захисту, які стаття 8 Конвенції передбачає стосовно сімейного життя (рішення у справі «Піні та інші проти Румунії» (Pini and Others v. Romania), заяви №78028/01 і № 78030/01, пункти 140 і 148, ECHR 2004-V(витяги).

При цьому ст.238 СК України встановлює виключні підстави для скасування усиновлення. Так, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Згідно вимог п.3 ч.1 ст.238, ст.239 Сімейного кодексу України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. У разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків.

Стаття 21 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначає, що держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що визначальною причиною для скасування усиновлення є зміна поведінки дитини в негативну сторону, вчинення нею протиправних дій, з приводу чого виникли конфліктні відносини між ними, що призвело до втрати контакту з дитиною та до ускладнень стосунків між ними та роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що в ОСОБА_1 як усиновлювача , склались несприятливі взаємовідносини з усиновленим сином- ОСОБА_2 , втрачено психологічний контакт, через те, що він довідався, що вона не його матір, наміри ОСОБА_2 жити окремим життям від ОСОБА_1 , суд вважає доцільним, до настання повноліття усиновленої дитини, скасувати усиновлення.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.6, 164, 165, 208, 238 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати усиновлення щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був усиновлений ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 22 лютого 2008 року у зв"язку з тим , що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 склались , незалежно від волі ОСОБА_1 як усиновлювачки , стосунки, які роблять неможливим їх спільне проживання і виконання ОСОБА_1 як усиновлювачем своїх батьківських обов"язків.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Повний текст рішення суду складено 24 червня 2021 року.

Суддя: Мельничук Н. В.