КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/824/5539/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», подану представником Лук`янчуком Артемом Володимировичем, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення страхової виплати, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення страхової виплати, відповідно до якого просила суд: стягнути з відповідача страхову виплату в сумі 93570,76 грн, пеню, а також 3 % річних за весь період прострочення боржника, починаючи з 05 жовтня 2019 року, вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 14 січня 2019 року вона з відповідачем уклала договір страхування осіб, що подорожують за кордон (договір добровільного страхування медичних витрат та фінансових ризиків під час подорожі) №044.630551518.111 терміном дії з 14 січня 2019 року до 13 січня 2020 року, згідно з яким страхова сума на одну особу за програмою «Медичні витрати» складає 50 000 євро.

Вказувала, що 01 серпня 2019 року перебуваючи в стані вагітності, вона прилетіла в місто Аліканте, Іспанія. Будь-яких протипоказань до перельоту, лікар, який проводив огляд перед поїздкою не висловив.

ОСОБА_1 посилалась на те, що 14 серпня 2019 року відчула болі в животі та приїхала до відділення швидкої допомоги клініки ImedLevante у місті Бенідом, Іспанія, звідки її перевели до гінекологічного відділення, де підтвердили зупинку серця плоду та спрямували на термінове проведення процедури переривання вагітності у зв`язку із загибеллю ембріону. Згідно із виписним епікризом відділення невідкладної допомоги клініки вона звернулась до відділення 14 серпня 2019 року о 13:42 годині, зареєстроване звернення о 14:23 годині.

ОСОБА_1 вказувала, що в той же день до проведення процедури переривання вагітності о 13:49 годині вона через додаток Viber повідомила асистанську компанію SavitarGroupUkraine про настання страхового випадку. Їх листування тривало 23 години та позивачка повідомляла, що хірургічне втручання не може бути відкладено, оскільки в будь-який момент може виникнути сильна кровотеча.

Позивачка вказувала, що асистанська компанія вимагала надати медичний документ, який підтверджує, що життя та здоров`я страхувальника дійсно під загрозою, інші медичні документи більш раннього періоду, які були спрямовані клінікою на електронну адресу асистанської компанії. Однак, гарантійний лист про визнання зазначеного випадку страховим відповідач так і не надав, і приблизно о 20:30 годині позиваці була проведена операція з переривання вагітності внаслідок завмерлої вагітності.

Згодом, 20 серпня 2019 року клінікою на адресу відповідача було виставлено рахунок № Н19-0008270 за надані медичні послуги на суму 3 485,05 євро без ПДВ.

Так, 31 серпня 2019 року ОСОБА_1 повернулась в Україну і 04 вересня 2019 року подала відповідачу заяву на здійснення страхової виплати за комплексним договором страхування осіб, що подорожують за кордон. Проте, у відповідь на таку заяву, відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування вказавши на те, що звернення позивачки не пов`язане з наданням невідкладної медичної допомоги чи наявності небезпечних для життя станів, відсутні дані про те, що завмерла вагітність ОСОБА_1 пов`язана з виникненням нещасного випадку чи раптового захворювання; стан здоров`я позивачки по діагностиці завмерлої вагітності дозволяв їй повернутись в Україну для проходження подальшого лікування.

Позивач вказувала, що відмова відповідача заснована на висновку експертного дослідження спеціалістів в галузі судово-медичної експертизи ТОВ Центр судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» від 24 вересня 2019 року, що був складений на запит відповідача. Крім того, у відмові відповідач також посилається на те, що позивачка своєчасно не звернулась до асистанської компанії для узгодження подальших дій щодо надання їй медичних послуг.

У зв`язку із простроченням оплати медичних послуг за виставленим рахунком позивачка отримала лист від клініки із вимогою про оперативну сплату належної суми та була змушена звернутись до суду.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 93 570, 76 грн, пеню в розмірі 20 329,67 грн та 3% річних в розмірі 3 145,51 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в розмірі 991,67 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10 660, 40 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 21 655 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ПрАТ «СК «Альфа Страхування» - Лук`янчук А.В. подав апеляційну скаргу, відповідно якої просив апеляційний суд скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, витрати понесені за подання апеляційної скарги стягнути з позивачки.

В апеляційній скарзі посилається на те, що мотивуючи ухвалене рішення, судом першої інстанції зазначено про те, що страхова компанія не здійснює страхових виплат, що пов`язані із проведенням аборту, а лише здійснює виплати, що пов`язані із його проведенням у разі, коли він необхідний внаслідок нещасного випадку або внаслідок раптового захворювання. Вказує, що жодних нещасних випадків з позивачкою не було, не було жодного раптового захворювання, а завмерла вагітність не є захворюванням.

Наголошує апелянт й на тому, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, що вказували на наявність медичних показників для екстреної госпіталізації або які б підтверджували критичність стану ОСОБА_1 , що загрожували її життю, а проведений аборт не був пов`язаний із рятуванням її життя, оскільки був проведений за рекомендацією.

Страховик зазначає, що висновок експерта Київського міського бюро судових експертиз №032-7-020 жодним чином не підтверджує медичних показань для екстреної госпіталізації, а лише встановлює припущення щодо ймовірної можливості настання якихось наслідків у разі не переривання вагітності.

Апелянт наголошує, що страховим випадком є фактичне надання застрахованій особі під час здійснення нею закордонної поїздки медичних та інших послуг, передбачених п. 2 Глави 2 договору страхування, в результаті раптового захворювання або нещасного випадку, що загрожують життю та/або здоров`ю застрахованої особи. ОСОБА_1 могла робити операцію щодо усунення завмерлої вагітності, однак страхова компанія не покриває такі витрати.

В апеляційній скарзі страхова компанія заперечує й щодо стягнутого розміру судових витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, вважає їх розмір надмірно завищеним, таким, що не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, адже обсяг матеріалів справи не є надмірним та значним. Крім того, квитанції щодо оплати позивачем правової допомоги вказують про сплату послуг за договором №27/01/20 від 27 січня 2020 року, хоча на першій сторінці позову вказується договір про надання правової допомоги №16-19/ц від 15 листопада 2019 року.

02 квітня 2021 року на адресу апеляційного суду засобами електронного зв`язку надійшов відзив від представника ОСОБА_1 - Гирі М.М. відповідно до якого повністю не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

Представник позивача погоджується із об`єктивно встановленою судом відсутністю фактів надання неправдивих відомостей з боку ОСОБА_1 , а також своєчасне сповіщення страховика про настання страхового випадку, тобто предметом спору між сторонами є лише те, чи було проведення термінового хірургічного аборту позивачки за межами країни страховим випадком.

Вказує, що вичерпного переліку раптових захворювань договір страхування не містить, та згідно висновку експерта Київського міського бюро судових експертиз №032-7-020 у разі ненадання медичної допомоги у вигляді хірургічного переривання вагітності ОСОБА_1 як 14 серпня 2019 року, так і на протязі наступного часу, могли б мати місце негативні наслідки для її здоров`я та життя. Вказане свідчить, що ризик настання негативних наслідків для позивачки був високим, а не проведення хірургічного втручання могло суттєвим чином зашкодити її життю та здоров`ю в будь-який день перебування за кордоном до моменту повернення в Україну.

Вказаний висновок експерта вірно оцінено судом в сукупності з іншими матеріалами справи, а інших доказів, які б свідчили про повну безпеку для життя та здоров`я ОСОБА_1 у разі не проведення хірургічного втручання матеріали справи не містять та апелянтом не надані.

Сторона позивача не вважає заявлений розмір судових витрат завищеним, оскільки позивач користувалась професійної правовою допомогою адвоката, який формував пакет документів у справі, вичерпно і докладно складав процесуальні документи, приймав участь в судових засіданнях, а розгляд справи тривав майже рік, тому заявлена сума витрат цілком відповідає тривалості та об`єму наданої ОСОБА_1 правової допомоги.

Підсумовуючи викладене, представник ОСОБА_1 - адвокат Гиря М.М. просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Альфа Страхування», а рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував своє рішення тим, що позивач по справі ОСОБА_1 звернулась до асистанської компанії у строки та порядки, передбачені договором та надала всю необхідну інформацію, передбачену договором страхування та Правилами добровільного страхування медичних витрат. Зазначено, що медична допомога, яка була надана позивачу була невідкладною акушерською допомогою у зв`язку гострим погіршенням стану здоров`я застрахованої особи, що становило загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_1 , та вимагало негайного медичного втручання.

Судом першої інстанції також вказано, що оскільки на страховика покладається обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку й встановивши, що відповідачем по справі було порушено взяті на себе зобов`язання по виплаті вказаних грошових коштів, то обґрунтованими також є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та трьох відсотків річних.

Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних витрат та фінансових ризиків під час подорожі) №044.630551518.111 терміном дії з 14 січня 2019 року до 13 січня 2020 року, згідно з яким страхова сума на одну особу за програмою «Медичні витрати» складає 50 000 євро, фінансові ризики під час подорожі 800 євро (а.с.17, т.1).

Обрана позивачем програма страхування - програма «А», яка включає в себе надання позивачу в тому числі невідкладної акушерської допомоги до 28 тижня вагітності.

Згідно з ультразвуковим дослідженням вагітності малих термінів від 29 липня 2019 року, проведеного в клініці «Isida» ОСОБА_1 діагностовано вагітність: тиждень 7, день 4 (а.с.14, т.1).

В матеріалах справи містяться так копії авіаквитків, з яких вбачається, що ОСОБА_1 01 серпня 2019 року прибула до міста Аліканте, Іспанія (а.с.15, т.1).

В подальшому, 14 серпня 2019 року о 13:49 годині відповідно до пункту 4.1 договору страхування позивач протягом 24 годин звернулась до асистанської компанії SavitarGroupUkraine через додаток Viber та повідомила про настання страхового випадку, а саме переривання вагітності внаслідок загибелі ембріона (а.с.39, т.1).

Згідно з виписним епікризом відділення невідкладно допомоги клініки ImedLevante у місті Бенідом, Іспанія ОСОБА_1 звернулась до клініки 14 серпня 2019 року о 13 год. 42 хв., дата реєстрації 14 год. 23 хв., причина реєстрації - госпіталізація внаслідок завмерлої вагітності (а.с.56-57, т.1).

Згідно із виписним епікризом хірургічного відділення - відділення акушерства та гінекології ОСОБА_1 14 серпня 2019 року проведено оперативне втручання щодо переривання вагітності (а.с.58-62, т.1).

20 серпня 2019 року клінікою на адресу ОСОБА_1 було виставлено рахунок №Н19-0008270 за надані медичні послуги на суму 3485,05 євро без ПДВ (а.с.69-70, т.1).

В подальшому, 04 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» із заявою на здійснення страхової виплати за комплексним договором страхування осіб, що подорожують за кордон (а.с.46, т.1).

Крім того, у зв`язку з простроченням оплати за отримані медичні послуги позивач від клініки ImedLevante отримала лист із проханням сплати за надані їй медичні послуги (а.с.71-72, т.1).

Відповідно до листа ПрАТ «СК «Альфа Стахування» від 27 вересня 2019 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування та посилаючись на висновок спеціалістів від 24 вересня 2019 року ТОВ «Центр судово-медичних послуг «Мібі-Лекс», яким підтверджено, що її звернення не пов`язане з наданням невідкладної медичної допомоги чи наявності небезпечних для життя станів, відсутні дані про те, що завмерла вагітність позивача пов`язана з виникненням нещасного випадку чи раптового захворювання; стан здоров`я позивача по діагностиці завмерлої вагітності дозволяв їй повернутись в Україну для проходження подальшого лікування (а.с.73, 78-81, т.1).

Згідно із вказаним висновком експертів звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою не пов`язано з наданням невідкладної медичної допомоги чи наявності небезпечних станів для життя. В представлених медичним закладом документах відсутні об`єктивні судово-медичні дані щодо того, що завмерла вагітність у ОСОБА_1 пов`язана з виникненням нещасного випадку чи раптового захворювання. Стан здоров`я ОСОБА_1 після діагностики завмерлої вагітності дозволяв повернутися в Україну для проходження подальшого лікування. Експертну оцінку проводила комісія спеціалістів у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В матеріалах справи наявний також висновок Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (експертиза за матеріалами справи) №032-7-2020, відповідно до якого на підставі вивчення аналізу та синтезу медичної документації на ім`я ОСОБА_1 у відповідь на поставлені запитання, експертна комісія прийшла до висновку про те, що відсутні об`єктивні медичні дані про причини виникнення завмерлої вагітності у ОСОБА_1 Завмерла вагітність в разі ненадання медичної допомоги вагітній може призвести до таких ускладнень здоров`я: маточної кровотечі, ендометриту - запалення слизової оболонки матки, перитоніту - запалення очеревини, сепсису - патологічного процесу дисфункції органів, в основі якого лежить реакція організму у вигляді синдрому системної запальної реакції, септичного шоку - невідкладного стану, який проявляється тяжкою гіпотензією та порушенням системної гемодінаміки тощо.

Вказано, що завмерла вагітність є прямим показом для її переривання. Враховуючи дані медичної документації стосовно стану ОСОБА_1 на момент її звернення до клініки ImedLevante 14 серпня 2019 року, враховуючи поставлений діагноз, вона потребувала надання їй медичної допомоги у вигляді хірургічного переривання вагітності. Результати лабораторного дослідження крові та дані її об`єктивного стану не є тими об`єктивними критеріями, які б визначали необхідність надання ОСОБА_1 невідкладної медичної допомоги. У разі ненадання медичної допомоги у вигляді хірургічного переривання вагітності ОСОБА_1 як 14 серпня 2019 року так і на протязі наступного часу (до 30 серпня 2019 року) могли б мати місце негативні наслідки для її здоров`я та життя у вигляді маточної кровотечі, ендометриту, перитоніту, сепсису, септичного шоку аж до настання смерті. Вище вказане обґрунтовано пояснює, що саме 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 необхідно було (з метою запобігання настання наведених наслідків) проведення хірургічного переривання завмерлої вагітності - вакуумного вишкрібання порожнини матки за звичайною процедурою (а.с.136-143, т.1).

Відповідно до положень статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Крім того, статтею 991 ЦК України передбачені випадки, коли страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Так, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (стаття 8 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Так, одним із видів добровільного страхування є страхування медичних витрат (пункт 21 частини 4 статті 6 вказаного закону).

Страхування медичних витрат - вид страхування, за яким предметом договору страхування є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з життям, здоров`ям страхувальника чи третьої особи (застрахованої особи), визначеної страхувальником у договорі страхування за її згодою, а також медичними та додатковими витратами, які безпосередньо пов`язані з настанням страхового випадку під час здійснення страхувальником чи застрахованою особою подорожі (поїздки).

Даний вид страхування передбачає обов`язок страховика за встановлену договором страхування плату (страховий внесок, страховий платіж, страхову премію) здійснити страхову виплату відповідно до умов договору страхування в розмірі страхової суми або її частини шляхом відшкодування документально підтверджених витрат на отримання страхувальником чи застрахованою особою медико-санітарної та іншої допомоги у зв`язку з настанням страхового випадку під час здійснення страхувальником чи застрахованою особою подорожі (поїздки).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 січня 2019 року ОСОБА_1 уклала з відповідачем комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон № 044.630551518.111 складається з частини 1 та частини 2 (Умови страхування), що не діють одна без одної. Вказаний договір укладений на підставі Закону України «Про страхування» та Правил добровільного страхування медичних витрат №321.1, затверджених наказом голови правління №111 від 04 грудня 2007 року (зі змінами та доповненнями від 19 січня 2010 року).

Відповідно до пункту 4.2. Правил добровільного страхування медичних витрат №321.1 страховим випадком є фактичне надання застрахованій особі, під час здійснення нею закордонної подорожі (зарубіжної поїздки), медичних та інших послуг, та виникнення відповідальності страховика сплатити за надані застрахованій особі послуги, зокрема, невідкладна акушерська допомога, надана застрахованій особі за медичними показаннями за умови, що строк вагітності застрахованої особи становив до 29 тижнів (пункт 4.2.1. Правил) (а.с.18-37, т.1).

Так, розділом 5 Правил добровільного страхування медичних витрат №321.1, зокрема пунктом 5.2.3. визначено, що якщо інше не передбачено договором, не підлягають відшкодуванню витрати застрахованої особи, пов`язані із наданням медичних та інших послуг, зокрема: проведення аборту (крім випадків, коли він необхідний внаслідок настання нещасного випадку або раптового захворювання), а також надання медичних послуг, пов`язаних із вагітністю, її ускладненнями та пологами, починаючи з 29-го тижня вагітності.

Нещасний випадок - раптова непередбачувана подія, викликана впливом зовнішніх обставин, що супроводжується пошкодженням тканин організму людини з порушенням їхньої цілісності і функцій, деформацією і порушенням опорно-рухового апарату. Нещасними випадками також є випадкове попадання в дихальні шляхи сторонніх предметів, утоплення, тепловий удар, опіки, укуси тварин, отруйних комах, змій, обмороження, переохолодження, ураження електричним струмом або блискавкою, випадкове отруєння отруйними речовинами, газами, ліками, недоброякісними продуктами харчування, кліщовий або після прищеплювальний енцефаліт (енцефаломієліт), правець, ботулізм (пункт 1.6. Правил).

Раптове захворювання - раптове непередбачене гостре погіршення стану здоров`я застрахованої особи, що загрожує життю та здоров`ю цієї особи і вимагає надання їй невідкладної медичної допомоги (пункт 1.8. Правил).

Так, згідно з виписного епікризу хірургічного відділення - відділення акушерства та гінекології вбачається, що ОСОБА_1 була госпіталізована в стаціонар лікарні для оперативного втручання, у зв`язку із завмерлою вагітністю. Згідно з висновком експерта Київського міського бюро судових експертиз № 032-7-020 у разі ненадання медичної допомоги у вигляді хірургічного переривання вагітності ОСОБА_1 як 14 серпня 2019 року так і на протязі наступного часу (до 30 серпня 2019 року) могли б мати місце негативні наслідки для її здоров`я та життя у вигляді маточної кровотечі, ендометриту, перитоніту, сепсису, септичного шоку аж до настання смерті. Вище вказане обґрунтовано пояснює, що саме 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 необхідно було (з метою запобігання настання наведених наслідків) проведення хірургічного переривання завмерлої вагітності.

Враховуючи наведені обставини, а також зроблений висновок Київського міського бюро судових експертиз, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку, що даний випадок підпадає під дію договору страхування та є страховим випадком, оскільки у разі не проведення хірургічного втручання існувала загроза життю та здоров`ю застрахованої особи ОСОБА_1 .

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення пені та трьох відсотків річних, то апеляційний суд керується наступним.

Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 20 вказаного вище закону передбачені обов`язки страховика, де зокрема передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до пункту 11.2.1. та 11.2.2 Правил добровільного страхування медичних витрат №321.1 передбачено, що рішення про виплату або відмову у виплатів страхового відшкодування приймається страховиком протягом 15-ти днів з моменту отримання усіх необхідних та належним чином оформлених документів. Здійснення страхової виплати проводиться протягом 15-ти робочих днів після прийняття рішення про здійснення виплати страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 15.1 Правил за неналежне виконання обов`язків за договором, сторони несуть майнову відповідальність, шляхом сплати пені в розмірі 0,1 % від суми прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в момент виникнення заборгованості, за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не передбачений договором.

Матеріалами справи підтверджено, що 04 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Усі необхідні документи були надані асистанській компанії.

Системний аналіз умов договору страхування та Правилдобровільного страхування медичних витрат №321.1, рішення про страхову виплату відповідач повинен був прийняти не пізніше 19 вересня 2019 року, а виплату страхового відшкодування - провести не пізніше 04 жовтня 2019 року.

Відповідно до виставленого рахунку за надані медичні послуги ОСОБА_1 сума до сплати становить 3485,05 євро (а.с.69-70, т.1).

Відповідно до укладеного договору страхування сторони погодили розмір франшизи у розмірі 50 євро. Таким чином, сума, що підлягає сплаті становить 3435,05 євро.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд встановив, що враховуючи, що станом на 04 жовтня 2019 року курс євро до гривні за даними Національного банку України становив 2724,29 грн за 100 євро, то грошова сума, яка підлягає до виплати становить 3485,05 євро, що еквівалентно 93 570,76 грн.

Так, розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача розраховується враховуючи пункт 15.1 Правил добровільного страхування медичних витрат №321.1, відповідно до яких розмір пені становить 0,1 % від простроченої суми, але більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості, за кожен день прострочення.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що розмір пені було вирахувано за формулою: Пеня = Сума боргу х 2 х Ставка пені (%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ) /100%/365 днів х Кількість днів й встановлено, що розмір пені, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача складає 20 329,67 грн, що відповідає порядку розрахунку пені.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

Розмір трьох відсотків річних вираховується за формулою : [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів]. Таким чином, розмір трьох відсотків річних становить 3145,51 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги про неправомірність стягнення витрат на професійну правову допомогу, оскільки вказані суми надмірно завищені, то слід зазначити наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Зазначений висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі ВС у справі № 306/1198/17 від 08 квітня 2020 року.

Як вбачається із матеріалів справи інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Гиря М.М., що підтверджується наданим ордером серії АА №149847 від 02 грудня 2019 року та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №3943 (а.с.88-89, т.1), а також адвокат Санамян О.О., що підтверджується наданою копією угоди №27/01/20 від 27 січня 2020 року, а також ордером серії КС №660243 від 29 січня 2020 року й свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №4161 (а.с.99-101, т.1).

Відповідно до пункту 2.1. угоди №27/01/20 від 27 січня 2020 року передбачено, що виплата гонорару адвокату виконується по актах вартості, які адвокат надає клієнту втому числі додатково обчислюються поточні витрати на забезпечення представництва інтересів клієнта, що сплачуються окремо до початку ведення доручених справ або до виконання конкретних дій, пов`язаних з виконанням доручної роботи, тобто за умови авансування таких витрат.

Відповідно до копії квитанції про внесення гонорару в готівковій формі від 20 липня 2020 року, ОСОБА_1 сплатила представнику Санамян О.О. 5 400 грн (а.с.127, т.1).

В матеріалах справи міститься копія квитанції, відповідно до якої 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок представника Гирі М.М. суму у розмірі 12 055 грн (а.с.85, т.1).

Відповідно до копії довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фесік С.В. від 27 листопада 2019 року, вбачається, що вказана довідка видана ОСОБА_1 за посвідчення справжності перекладу документів з іспанської та англійської мови на українську мову у сумі 800 грн (а.с.86, т.1).

Відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру №58 ФОП ОСОБА_7 , ОСОБА_1 сплатила грошові кошти у розмірі 2535 грн за послуги письмового перекладу (а.с.87, т.1).

Відповідно до квитанції, яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що 26 травня 2020 року ОСОБА_1 здійснила оплату за проведення судово-медичної експертизи у розмірі 7 325,40 грн (а.с.123, т.1).

На виконання взятих на себе зобов`язань представниками надавались відповідні послуги відповідні послуги опис та характер яких зазначений у відповідній поданій заяві (усне консультування по справі, складання позовної заяви, клопотання про призначення експертизи, формування повного пакету документів для пред`явлення до суду, явка в судові засідання, ознайомлення з висновком експертизи у справі) (а.с.120-122, т.1).

Крім того із матеріалів справи вбачається, що адвокат представляв інтереси позивача при розгляді справи у суді: 20 липня 2020 року, 19 жовтня 2020 року та 16 листопада 2020 року (а.с.131, 150, 198, т.1).

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З врахуванням вищенаведеного, а також того, що адвокатом у позовній заяві поданій від імені позивача визначений характер та опис наданих послуг, який відповідає та є співмірним із характером правовідносин, які склалися між сторонами та складністю справи, колегія суддів вважає обґрунтованою суму компенсації правничої допомоги, яку визначив суд першої інстанції, в розмірі 21 655 грн та судові витрати у розмірі 10 660,40 грн.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому вважає дане рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що повинна бути залишена без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», подану представником Лук`янчуком Артемом Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню відповідно до норм п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв