23.06.2021 227/592/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Голомідовій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Добропільського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2021 року у вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. В той же час, до суду надійшла заява представника позивача з проханням провести розгляду справи без її участі. Окрім того, представником заявника через канцелярію суду було подано заяву, в якій зазначено, що 20 травня 2021 року відповідачем було сплачено заборгованість в сумі 3210,22 грн., тобто в повному розмірі. Окрім того, представник позивача просив суд звернути увагу на той факт, що заборгованість була сплачена відповідачем після пред`явлення позову до суду, в зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України через те, що позивач не підтримує позовні вимоги внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову, просив стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Від відповідача до суду також надійшло повідомлення електронною поштою, в якому вона зазначила, що не має змоги прибути в судове засідання, оскільки постійно проживає та працює в м. Кропивницькому, та зазначила, що борг було нею сплачено в повному обсязі, на підтвердження чого надіслала до суду також копію квитанції.

Суд, розглянувши вказану заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якшо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З наданих до суду представником позивача та відповідачем вбачається, що фактично представник позивача не підтримує позовні вимоги в зв`язку з їх добровільним виконанням відповідачем, а останньою було визнано позовні вимоги та сплачено борг в повному обсязі.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 3 ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи, що відповідачем добровільно було сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію, а розгляд справи по суті ще не було розпочато судом, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків суми судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні до суду, інші 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що представник ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» до подання позову у 2020 році звертався до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , проте ухвалою від 17.12.2020 року у видачі судового наказу було відмовлено. Позивачем при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в розмірі 2059,80 грн. та в позовній заяві зазначено, що в зв`язку з відмовою у видачі судового наказу на підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України сума судового збору, сплачена при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу (210,20 грн.) підлягає зарахуванню до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Таким чином, загальна сума судових витрат по сплаті судового збору, понесена позивачем, становить 2270,00 грн.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представнику, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 255, п. 5 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 258-261, 353-354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - закрити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (, п/р НОМЕР_2 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 322669, м. Маріуполь) 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що складає 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять гривень) 00 копійок.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», , з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) грн. 00 коп., який було сплачено на підставі платіжних доручень № 1802871 від 12.11.2020 року та № 1905007 від 28.01.2021 року.

Роз`яснити позивачу та його представнику, що згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В.В. Корнєєва

23.06.2021