ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

«16» лютого 2021 року

м. Харків

справа № 638/5439/16-ц

провадження № 22ц/818/462/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , представниця позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представник відповідачки ОСОБА_5 ,

треті особи приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року в складі судді Подус Г.С.

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання заповітів недійсними.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції клопотання про витребування доказів, у якому просила витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І.О. оригінал заповіту ОСОБА_6 від 24 березня 2015 року на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 кожному, посвідчений ним за № 676; витребувати з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» медичну картку ОСОБА_6 , 1926 року народження, яка мешкала у квартирі АДРЕСА_1 та перебувала у лікарні з 19 січня 2016 року по 22 січня 2016 року.

Вказала, що зазначені документи необхідні для проведення додаткової судово-почеркознавчої експертизи та судово-психіатричної експертизи, та вона позбавлена можливості отримати їх самостійно. Зазначила, що медична картка ОСОБА_6 витребувалась судом першої інстанції за її клопотанням, однак передчасно повернута до лікарні. Вказала, що зверталась до суду першої інстанції з клопотанням про витребування оригіналу вищевказаного заповіту, у якому помилково зазначила його дату «24 березня 2014 року» замість правильної «24 березня 2015 року», однак оригінал заповіту нотаріусом так і не надано, що унеможливило проведення щодо нього судово-почеркознавчої експертизи. Зазначила, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 року у задоволенні її клопотання про витребування доказу необґрунтовано відмовлено.

У судовому засіданні представниця позивачки підтримала клопотання тільки в частині витребування у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємця І.О. оригіналу заповіту ОСОБА_6 від 24 березня 2015 року на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 кожному, посвідчений ним за № 676, просила його задовольнити з посиланням на ті підстави, які визначені в письмовому клопотанні.

В свою чергу представник відповідачки в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що правового значення витребування цього доказу немає, оскільки частиною 3 статті 1254 ЦК України передбачено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Заповіт, підписаний ОСОБА_6 24 березня 2015 року скасовано заповітом від 09 жовтня 2015 року, який також підписано ОСОБА_6 , що підтверджено судовою експертизою, яку проведено за ухвалою суду першої інстанції.

Заслухавши думку з`явившихся учасників справи, обговоривши доводи клопотання, судова колегія вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1 та 2 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою заявленого ОСОБА_1 позову є те, що її померла тітка ОСОБА_6 склала заповіти від 07 вересня 2012 року, 15 серпня 2014 року, 24 березня 2015 року та 09 жовтня 2015 року у стані, коли не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Під час розгляду справи судом першої інстанції 09 лютого 2017 року позивачка зверталась до суду з клопотанням про витребування доказів. При цьому, помилково просила витребувати оригінал заповіту від 24 березня 2014 року, а не 24 березня 2015 року. У клопотанні вказала, що має намір просити суд призначити судово-почеркознавчу та судово-психіатричну експертизу, для чого необхідно витребувати документи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2017 року витребувано з Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології Національної Академії медичних наук України» медичну карту ОСОБА_6 , 1926 року народження, яка знаходилась на обстеженні у серпні 1999 року; витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» медичну карту ОСОБА_6 , 1926 року народження, яка перебувала у лікарні з 19 січня 2016 року по 22 січня 2016 року; витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. оригінал заповіту ОСОБА_6 від 24 березня 2014 року на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким вона заповіла обом по Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. за № 676, та оригінал заповіту ОСОБА_6 від 09 жовтня 2015 року на користь ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. за № 3983 (а. с. 96-97, том 1).

На вказану ухвалу Комунальним закладом охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» 09 березня 2017 року надіслано на адресу суду оригінал медичної картки ОСОБА_6 № 1927, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні № 1 з 19 січня 2016 року по 22 січня 2016 року, та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 103, том 1).

На час розгляду справи судом апеляційної інстанції оригінал медичної картки ОСОБА_6 у матеріалах справи відсутній, оскільки повернутий Комунальному закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» за минуванням потреби (а. с. 167, том 2).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2017 року призначено у справі за заявою ОСОБА_1 судово-почеркознавчу експертизу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. оригінали заповітів ОСОБА_6 від 24 березня 2014 року, посвідченого за №676; від 09 жовтня 2015 року, посвідченого за №3983; реєстри для реєстрації нотаріальних дій із записами про вчинення заповітів ОСОБА_6 від 07 вересня 2012 року, від 15 серпня 2014 року, від 24 березня 2014 року, від 09 жовтня 2015 року; витребувано з Шевченківського об`єднаного ПФУ в м. Харкові пенсійну справу ОСОБА_6 , яка містить зразки її підпису та почерку (а. с. 7-8, том 2).

На вказану ухвалу суду приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. листом від 13 травня 2019 року повідомив, що заповіт від імені ОСОБА_6 24 березня 2014 року за № 676 ним не посвідчувався. Зазначив, що вилучення реєстрів нотаріальних дій не допускається. Вони можуть бути надані лише для огляду та надав оригінал заповіту ОСОБА_7 від 09 жовтня 2015 року (а. с. 19-20, том 2).

У зв`язку з чим, судово-почеркознавчу експертизу проведено у межах наданих матеріалів, та питання щодо виконання ОСОБА_6 під впливом природних або штучних збиваючих факторів чи іншою особою рукописних записів «Заповіт прочитано мною вголос відповідає моїй волі мною підписано» та « ОСОБА_8 » у заповіті від 24 березня 2014 року та підпису на цьому заповіті не вирішувались, оскільки не надано оригіналу цього заповіту (а. с. 28-63, том 2).

21 жовтня 2019 року та 23 червня 2020 року від представниці позивачки надійшло клопотання про витребування у нотаріуса оригіналів заповітів ОСОБА_6 від 24 березня 2014 року та від 09 жовтня 2015 року (а. с. 68-69, 136-137, том 2).

23 червня 2020 року від представника позивачки надійшло клопотання про призначення додаткової експертизи щодо того, чи виконано підпис та рукописний запис від імені ОСОБА_6 на заповіті від 24 березня 2014 року самою ОСОБА_6 чи іншою особою; у незвичних умовах під впливом збиваючих факторів природних, штучних, які можуть бути викликані зовнішніми чинниками (незручною позою, відсутністю окулярів, письмового пристрою) або під впливом внутрішніх збиваючих чинників (вживання сильнодіючих лікарських засобів, вікових змін, наявністю хронічних захворювань); чи перебувала ОСОБА_6 під час виконання підпису та рукописного запису у вказаному заповіті у незвичному стані ? (а. с. 133-133, том 2).

Ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 року та 27 липня 2020 року у задоволенні клопотання представника позивачки про витребування доказів та про призначення додаткової почеркознавчої експертизи - відмовлено (а. с. 140-141, 152-153, том 2).

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи судова колегія вважає, що оскільки витребування оригіналу заповіту від 24 березня 2015 року правового значення для вирішення спору немає, так як він вже є скасований на підставі частини 3 статті 1254 ЦК України, підстав для задоволення клопотання щодо витребування оригіналу заповіту від 24 березня 2015 року не вбачається.

Керуючись ст. ст. 84, 367, 368, 381 ЦПК України

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А. В. Котелевець

В.Б. Яцина

Повний текст ухвали складено 17 лютого 2021 року