23.06.2021 Справа № 756/4832/21
Справа №756/4832/21
Провадження № 6/756/388/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Тихої О.О., за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Брайт Інвестмент» в особі директора Кириченко О.М. звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.06.2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008 у сумі 49473,82 грн. та судові витрати у розмірі 614,74 грн.

05.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги, зокрема, за договором кредиту №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1

30.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «БрайтІнвестмент» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за договором кредиту №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

В матеріалах кредитної справи №56/П/27/2008-980, яку було передано від ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент», було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі № 2-2634/2011 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 49473,82 грн. та судові витрати у розмірі 614,74 грн.

З урахуванням наведеного, просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-2634/2011 на його правонаступника - ТОВ «Брайт Інвестмент» та поновити строк для пред`явлення вказаного виконавчого листа до примусового виконання, оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про наявність виконавчого листа в матеріалах кредитної справи, а не на примусовому виконанні, так як попередній стягував передав заявнику усі додатки до договору про відступлення прав вимоги разом з додатковими договорами (угодами) лише 30.09.2020.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином. У заяві міститься клопотання про розгляд справи за відсутності заявника. Відповідно до ст.ст. 433, 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріли справи, дослідивши подані заявником докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №56/П/272008-980 від 01.02.2008 у сумі 49473,82 грн. та судові витрати - 614,74 грн.

09.09.2011 на підставі зазначеного рішення Оболонським районним судом міста Києва, видано виконавчий лист по справі №2-2634/2011.

Як вбачається з копії вказаного виконавчого листа, долученого до матеріалів заяви, 16.06.2015 вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент повернення виконавчого документу).

05.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги, зокрема, за договором кредиту №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1

30.09.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» відступило ТОВ «Брайт Інвестмент», а ТОВ «БрайтІнвестмент» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за договором кредиту №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником правомірно заявлено вимогу про заміну сторони кредитора ПАТ «КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «Брайт Інвестмент» за кредитним зобов`язанням боржника ОСОБА_1 , у зв`язку із доведенням факту відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги за правочином, що надає новому кредитору право звернення до суду із заявою про заміну стягувача на стадії виконання рішення суду.

З приводу заявленої ТОВ «Брайт Інвестмент» вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №2-2634/2011 до виконання суд зазначає наступне.

Згідно з п.п.5, 6, 7 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З наданих документів вбачається, що виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» ще 16.06.2015. Тобто, з дня повернення виконавчого документу стягувачу - ПАТ «КБ «Надра» та до моменту звернення з вказаною заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа минуло майже 6 років.

Крім того, при купівлі права вимоги за кредитним договором №56/П/272008-980 від 01.02.2008, де позичальником є ОСОБА_1 , ТОВ «Брайт Інвестмент» мало б врахувати усі обставини та ризики, пов`язані з набуттям майнових прав.

Водночас, як встановлено судом, заявник набув право грошової вимоги за договором кредиту №56/П/272008-980 від 01.02.2008, де позичальником є ОСОБА_1 , - 30.09.2020. При цьому, останній звернувся до суду з завою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-2634/2011 та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання лише у березні 2021 року.

Більш того, питання щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа та взагалі місцезнаходження виконавчого листа №2-2634/2011 не з`ясовувалося стягувачем ПАТ «КБ «Надра» до 2020 року, у якому і було відступлено право вимоги за кредитним договором №56/П/272008-980 від 01.02.2008 новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», а в подальшому ТОВ «Брайт Інвестмент».

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є оціночною категорією і встановлюються у кожному конкретному випадку. Поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України», якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

На підставі викладеного, враховуючи те, що заявником не надано суду належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-2634/2011 до виконання, беручи до уваги те, що безпідставне поновлення процесуальних строків є порушенням принципу правової визначеності, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 433, 442 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про заміну сторони у виконавчому провадженні та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-2634/2011 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №56/П/27/2008-980 від 01.02.2008 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ - 43115064, місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, буд. 54, офіс 402).

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха