2-914/11
4-с/465/11/21
У Х В А Л А

судового засідання

17.06.2021 року Франківський районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 04.11.2019 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що 18.10.2019 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. відкрив виконавче провадження №60362132 по виконанню заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року, а саме: витребування з ОСОБА_1 та третіх осіб на користь ТОВ «Ресторан Беркут» нерухоме майно, а саме зал ресторану, площею 858,9 кв. м., приміщення їдальні, площею 230,1 кв. м., складські приміщення, площею 1734 кв. м., що знаходяться у АДРЕСА_1 , шляхом звільнення його з незаконного володіння та користування ОСОБА_1 та третіми особами, в тому числі звільнити дах їдальні кафе, котрий використовується як торговельний павільйон, звільнити дах складських приміщень, який використовується як автостоянка; стягнення з ОСОБА_1 судових витрат. Дана постанова отримана заявником лише 05.11.2019 року, а 04.11.2019 року приватним виконавцем вже було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700 грн. Постанова про накладення штрафу отримана ОСОБА_1 14.011.2019 року. Відтак приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. не надав 10 робочих днів для виконання заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року. Крім того, ухвалою Верховного суду України від 15.11.2019 року зупинено виконання заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року до закінчення перегляду в касаційному порядку. Враховуючи вищевказані обставини, просить визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича незаконними в межах виконавчого провадження №60362132 по виконанню заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року у справі №2-914/11 щодо накладення штрафу та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича скасувати постанову про накладення штрафу від 01.11.2019 року за виконавчим провадженням №60362132.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області на розгляд скарги не з`явився про причини неявки суду не повідомив, однак, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та встановивши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича., перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-914/11 виданого 18.10.2019 року Франківським районним судом м. Львова.

Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. 04.11.2019 року винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду. Із змісту скарги встановлено, що боржник просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо накладення штрафу та скасувати постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафів є окремими та самостійними видами виконавчих документів.

Це ж зазначено і в оскаржуваних божником постановах державного виконавця Білецького І.М.

Згідно з вимогами п. 16 ч. 3 ст. 18 наведеного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.74 Закону України «Про виконавчепровадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, вимогами спеціального Закону України«Про виконавчепровадження» передбачено, що розгляд скарг на дії державного виконання щодо накладення штрафу здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічні норми містяться і в п. 6 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13 грудня 2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», якою роз`яснено, що судам необхідно враховувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Штраф - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Для накладення штрафу виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому ЗУ «Про виконавче провадження» порядку.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Вказана правова позиція відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 213/2012/16, від 06.06.2018 р. у справі № 127/9870/16-ц, від 03.10.2018 р. у справі № 320/7888/16-ц, від 16.01.2019 р. у справі № 279/3458/17-ц.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що передбачено як ч. 2ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і ч. 1ст. 287 КАС України.

Отже, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення, належать до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що провадження у справі належить закрити, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.3ч. 1 п. 5,74ч. 2Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.259,447,448ч. 1ЦПК України, ч. 1ст. 287 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з вказаними вимогами шляхом подання позову в порядку адміністративного судочинства до адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 22.06.2021 року.

Суддя: Мартьянова С.М.