Справа № 191/2778/20
Провадження № 2/191/930/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді Твердохліб А.В.

при секретарі - Яришевій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування позову зазначив, що 03.08.2017 року о 14.00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault», н/з НОМЕР_1 та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , власником якого є ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2017 року по справі № 201/11745/17-п, яка набрала законної сили 17.09.2017 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 грн.

Внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, з урахуванням статті 22, 1187, ч.1 ст.1188 ЦК України, володільцю автомобіля «Toyota», н/з НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 завдано шкоду майну, яка повинна бути відшкодована заподіювачем шкоди або відповідальною особою за завдавача шкоди.

На час скоєння ДТП, відповідач, в порушення ст. 21 Закону № 1961-IV, не мав чинного договору ОСЦПВ (страхового полісу).

З метою отримання суми відшкодування (регламентної виплати) виконуючи норми ст.ст.33, 35-1 Закону № 1961-IV, володілець даного автомобіля звернувся до позивача: з повідомленням про ДТП та з заявою на виплату відшкодування.

Відповідно до Наказу № 9472 від 12.10.2017 року та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 82420 (вісімдесят дві тисячі чотириста двадцять грн) 34 коп. яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1260723 від 17.10.2017 року.

Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1300,00 грн., яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, стверджується платіжним дорученням № 1262235 від 30.11.2017 року.

Отже, МТСБУ, виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини заподіювача шкоди, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність, при цьому загальна сума понесених витрат МТСБУ складає 83720,34 грн. (82420,34 грн. + 1300,00 грн. = 20337,65).

Враховуючи викладене, позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 83720,34 грн., а також судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, представник направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що МТСБУ пропустило строк звернення до суду та просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) - з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до ст. 39 Закону - моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 41 Закону - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Судом встановлено, що постановою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.09.2017 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, 03.08.2017 року о 14.00 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Renault», н/з НОМЕР_1 , перед початком руху на вул. Лабораторній, 61 в м. Дніпрі, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», н/з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам ( а.с 11)

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Toyota», н/з НОМЕР_2 , власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_3 (а.с. 15) зворотний бік.

Відповідно до висновку № 4870 від 22.08.2017 року по визначенню вартості матеріальних збитків КТЗ, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Toyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП з урахуванням вартості запасних частин згідно даних інтернет ресурсу становить 38961,49 грн. (а.с. 20-23) та додатку до висновку ( а.с. 25-31).

Згідно повідомлення про надання доручення на виконання робіт по справі № 43956 від 09.08.2017 року ОСОБА_1 , є незастрахованим, тобто чинних договорів страхування за транспортним засобом «Renault», н/з НОМЕР_1 , немає ( а.с. 17).

Наказом №9472 від 12.10.2017 року по Моторному (транспортному) страховому бюро України прийнято рішення про сплату ОСОБА_3 82420,34 грн за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 33).

Платіжним дорученням №1260723 від 17.10.2017 року зазначена сума була сплачена ОСОБА_3 (а.с. 34).

Також позивачем платіжним дорученням № 43956 від 30.11.2017 року було сплачено витрати з послуг врегулювання по справі № 43956 в розмірі 1300 грн. (а.с. 341).

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.шкода, завдана

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України від 01 липня 2004 року «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу.

На підставі досліджених доказів, суд не приймає до уваги наряд-замовлення № АМ20392 та акт АМ 20392 надання послуг на суму 82420,34, які направлені на електронну адресу суду та не направлені відповідачу у встановленому законом порядку. Оскільки висновком № 4870 експертного дослідження від 22.08.2017 року встановлено, що вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля Toyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодженого у наслідок ДТП з урахуванням вартості запасних частин згідно даних інтернет ресурсу становить 38961, 49 грн.

Зазначений висновок складений на підставі огляду від 16.08.2017 року за участю довіреної особи власника пошкодженого автомобіля. Цей огляд пошкодженого автомобіля проведено у передбачений термін та відповідно до статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд при оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення пошкодженого в ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу, та страховик має право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. Наведене випливає також з приписів ч. 2 ст. 1192 ЦК України, згідно яких розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, підтвердженого вищевказаним висновком № 4870 від 22.08.2017.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо застосування позовної давності до даних правовідносин.

Так як деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Викладене узгоджується з правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 05 квітня 2017 у справі № 6-2806цс16.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено МТСБУ 17 жовтня 2017 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з цим позовом МТСБУ звернулося у 12.09.2020 року (відмітка на поштовому конверті), цей строк позивачем не пропущено.

Таким чином, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають частковому задоволенню в сумі матеріального збитку 38961,49 грн, підвердженого висновком № 4870 від 22.08.2017 року, оскільки відповідно до норм матеріального права позивач сплатив страхову виплату за шкоду заподіяну діями відповідача, який в порушення вимог законодавства не застрахував свою цивільно-правову відповідальність і тому у позивача виникло право регресу до відповідача на стягнення страхового відшкодування та витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір сплачений ним під час звернення з позовом до суду (а.с. 6).

На підставі викладеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1191 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 247, 259, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке знаходиться за адресою: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємців і організацій України 21647131, завдану шкоду в порядку регресу, яка складається: зі страхового відшкодування в розмірі 40261 (сорок тисяч двісті шістдесят одна) грн. 49, з яких :

38961 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн. 49 коп. - розмір регламентної виплати;

1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп. - витрати позивача на послуги по врегулюванню по справі та визначення розміру шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. В. Твердохліб