Справа № 538/2090/20
Провадження № 2/538/37/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку також зареєстрований відповідач. Відповідач з лютого 2019 року не проживає за вищевказаною адресою. На даний час вона має незручності по сплаті комунальних послуг, утриманню будинку та отриманні субсидії, тому була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги повністю підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно Договору купівлі-продажу будинку від 23.03.2017 року (а.с.6-8).

Згідно довідки виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області № 82 від 15.02.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 з 14.02.2020 року не проживає.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 23.09.2020 року, виданого Свиридівською сільською радою Лохвицького району Полтавської області, в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 зареєстрований, але фактично не проживає (а.с.10).

Відповідно до рішення Лохвицького районного суду Полтавської області від 01.12.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати, інші не заборонені законом угоди.

У пункті 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом і у цьому випадку положення статтей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цими приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Відповідач протягом року не проживає у вищезазначеному будинку, ніяких прав на будинок не має і не може мати. Факт реєстрації відповідача в будинку має для позивачки негативні наслідки, наявні незручності при оплаті комунальних платежів, утриманню будинку та отриманні субсидії, а також порушує її права як власника на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснене на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.

Суд визнає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: В.А. Бондарь