Номер провадження: 22-ц/813/6041/21
Номер справи місцевого суду: 521/2711/20
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Мале приватне підприємство «Валентин»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року у складі судді Мурзенка М.В.,

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малого приватного підприємства «Валентин», та з урахуванням уточнень позовних вимог просив суд стягнути середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку за період з 01.10.2019 по 10.11.2019 у розмірі 5469,52 грн. та за період з 03.03.2020 по 04.11.2020 - 33403,14 грн.; середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.11.2019 по 02.03.2020 у розмірі 15822,54 грн., а також моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Малого приватного підприємства «Валентин» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з 01 по 11 листопада 2019 року в сумі 5 469 грн. 52 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11 листопада 2019 року по 02 березня 2020 року в сумі 15 822 грн. 54 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 березня 2020 року по 04 листопада 2020 року в сумі 33 403 грн. 14 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року стягнуто з Малого приватного підприємства «Валентин» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. та судовий збір в розмірі 1083, 72 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати і ухвалити нове, яким стягнути з Малого приватного підприємства «Валентин» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн. та витрати за подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, узгоджений між позивачем та його адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 09.12.2019 та додаткової угоди №2 від 13.03.2020 до договору про надання правової допомоги б/н від 09.12.2019, є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та ціною позову. Судом не було наведено обґрунтованих висновків які б підтвердили невідповідність понесених позивачем витрат фактично наданим послугам.

01.06.2021 від апелянта та його представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання 01.06.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи, викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Стягуючи витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн., суд виходив з того, що заявлена стороною позивача до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., не є співмірною із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг та ціною позову. Разом з тим мотивів стягнення витрат на правничу допомогу у визначеному судом розмірі додаткове рішення не містить.

Матеріали справи свідчать, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції надано договір про надання правової допомоги від 09.12.2019, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги б/н від 09.12.2019, акт надання послуг №2 від 05.11.2020 загальною вартістю 15 000 грн. та копії квитанцій до прибуткового касового ордеру.

Як вбачається з акту надання послуг, виконавцем (адвокатом) були виконані та надані наступні послуги: зустріч і консультація з замовником (1) 1000 грн.; підготовка та подача позовної заяви (1) 3000 грн.; підготовка та подача уточненої позовної заяви (1) 2000 грн.; підготовка та подача адвокатського запиту та отримання відповіді (1) 500 грн.; підготовка клопотання про розподіл судових витрат до суду (1) 500 грн.; отримання інформації про платника податків (1) 500 грн.; явка до суду для представництва (3) 2500 грн.-7500 грн.

Проаналізувавши вказаний акт, апеляційний суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (надання послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Так одна явка до суду для представництва адвокатом інтересів позивача визначена у розмірі 2500 грн. та в акті зазначено про надання позивачу трьох таких послуг.

Апеляційний суд вважає, що вартість однієї явки адвоката до суду першої інстанції у розмірі 2500 грн. є явно завищеною та не є співмірною з обсягом надання такої послуги.

Як вбачається з матеріалів справи адвокат з`являлася до суду 15.07.2020 (судове засідання не відбулося, розгляд справи було перенесено); 25.08.2020 представник позивача з`явилася до суду, розгляд справи не відбувся; 22.09.2020 представник позивача з`явилася до суду, розгляд справи не відбувся; 13.10.2020 представник позивача з`явилася до суду, розгляд справи не відбувся. 04.11.2020 представник позивача приймала участь судовому засіданні та з протоколу судового засідання вбачається, що розгляд справи тривав приблизно 20 хвилин (з 16:09 по 16:29).

З огляду на викладене, вартість однієї явки до суду у розмірі 2500 грн. як за участю адвоката в судовому засіданні та і у випадку, коли судове засідання не відбулося та справу перенесено є неспівмірною з наданням таких послуг, а тому з урахуванням потраченого адвокатом часу визначена загальна вартість послуг щодо явки до суду в загальному розмірі 7500 грн. не відповідає критерію розумності розміру.

Досліджуючи критерії співмірності витрат на правничу допомогу, апеляційний суд також враховує, що справа є незначної складності, а тому вартість послуги щодо підготовки та подачі позовної заяви у розмірі 3000 грн. та підготовка та подача уточненої позовної заяви у розмірі 2000 грн. є завищеними.

Поряд з цим, положення частини 9 статті 141 ЦПК, якими керується суд при вирішенні питання про відшкодування судових витрат у цій справі, допускають часткове відшкодування таких витрат.

Отже, враховуючи конкретні обставини даної справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи позивача, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, апеляційний суд вважає, що справедливим і співмірним є розмір витрат позивача на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу підлягає зміні, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2020 року змінити.

Стягнути з Малого приватного підприємства «Валентин» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 17.06.2021.

Головуючий:

Судді: