Єдиний унікальний номер: 378/335/21
Провадження № 2/378/160/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з посиланням на наступне.

Відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986- 1990, 1991-1995 роки, довідок Ставищенської селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_1 (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1964 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, а час припинення якого (15 квітня 1991 року) в ньому проживали голова двору ОСОБА_4 , яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. ОСОБА_5 , син голови двору, був прописаний (зареєстрований ) в дворі до 30.10.1991 року, хоча фактично в будинку на час припинення колгоспного двору не проживав, за життя не звертався за витребуванням частки з його майна

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 .. Спадщину після його смерті прийняв його спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 .. Єдиною спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_5 була його непрацездатна за віком мати ОСОБА_4 , яка мала право на обов`язкову частку в спадщині, проте на неї не претендувала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 , після смерті якої приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу Кошинською Л.О. була заведена спадкова справа №45/2014.

За життя ОСОБА_4 було складеного заповіт, посвідчений 2 липня 1997 року секретарем Журавлиської сільської ради Ставищенського району Київської області Федорченко М.В. та зареєстрованим в реєстрі за №10.

Згідно з даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, тобто його не змінено і не скасовано.

Спадщину за вищевказаним заповітом після смерті ОСОБА_4 прийняла вона (позивачка), подавши до приватного нотаріуса Ставищенського районного нотаріального округу Кошинської Л.О. заяву про прийняття спадщини за заповітом, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна (земельну ділянку по АДРЕСА_2 ).

На час відкриття спадщини спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_4 , крім неї, була її сестра ОСОБА_3 .. Інших спадкоємців першої черги спадкодавиця не мала.

Відсутність правовстановлюючого документу на вказаний будинок та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно не дає змоги оформити їй позивачу право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за заповітом.

Водночас, право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, зареєстровано за нею (позивачкою).

11.05.2021 приватний нотаріус Ставищенського районного нотаріального округу Кошинська JI.O. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок через відсутність документів щодо належності майна спадкодавці.

Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на вищевказаний житловий будинок АДРЕСА_2 загальною площею 66,70 м житловою площею 34,60 м вартістю 164436 гривень.

Ухвалою суду від 24.05.2021 відкрито провадження по даній справі, призначено підготовче судове засідання на 16.06.2021 (а. с. 32-33).

Ухвалою суду від 16.06.2021 за результатами підготовчого судового засідання призначено розгляд справи на 24.06.2021 (а. с. 109).

В судове засідання позивачка не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі (а. с. 7).

Представник відповідача Ставищенської Селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, до суду селищна рада подала заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 106).

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, до суду подали заяви в яких проти задоволення позовних вимог не заперечили, справу просять розглядати без їх участі (а.с. 110, 112). ОСОБА_2 , крім того, додав до заяви довідку Ставищенської селищної ради про вибуття його спадкодавця ОСОБА_5 із спірного будинку, зазначивши, що ОСОБА_5 станом на 15 квітня 1991 року в спірному будинку не проживав, а проживав в квартирі АДРЕСА_3 , протягом трьох років після вибуття з колгоспного двору і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку в майні двору не претендував.

Суд, розглянувши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, заяви третіх осіб які не заперечили проти задоволення позовних вимог, та перевіривши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських книг Журавлиської сільської ради за 1986- 1990, 1991-1995 роки (а.с. 12-15), довідок Ставищенської селищної ради (а.с. 24, 111), житловий будинок АДРЕСА_1 (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха Ставищенського району Київської області, 1964 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, на час припинення якого (15 квітня 1991 року) в ньому проживала голова двору ОСОБА_4 , яка згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набула право власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору. ОСОБА_5 в 1991 році вибув з вказаного двору і більше в нього не повернувся (а. с. 111), і через сплив трирічного строку давності, передбаченого статтею 71 ЦК України (1963 р.), втратив право на її витребування.

Відповідно до копії технічного паспорту (а.с.28-30) вказаний житловий будинок «А» загальною площею 66,7 кв. метри, житловою площею 34,6 кв. метри; Прибудова «а»; Ганок «а1» (1954 року побудови); Сарай «Б» літня кухня; «№1» Огорожа; «№2» Хвіртка (1970 року побудови), інвентаризаційною вартістю 164436 гривень. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, зареєстровано за позивачкою (а. с. 26).

Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 43-47) ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Ставище Київської області (а. с. 45). Спадщину після смерті останнього прийняв ОСОБА_2 (третя особа), спадкоємець за заповітом, посвідченим держаним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В. М. 13 квітня 2004 року за реєстровим № 911 (а.с. 45 зв.), подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а.с. 12). ОСОБА_4 (мати спадкодавця) подала до Ставищенської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті сина, здійснивши таку відмову на користь племінника спадкодавця ОСОБА_2 відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України (а. с. 43 зв.).

Відповідно до матеріалів спадкової справи (а.с. 51-105) ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с Журавлиха Ставищенського району Київської області (а. с. 54). Спадщину після смерті останньої прийняла позивачка ОСОБА_1 , спадкоємець за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Журавлиської сільської ради Федоренко М. В 02 липня 1997 року за реєстровим № 10 (а.с. 58), подавши до Приватного нотаріуса Ставищенського районного наторіального округу Київської області Кошинської Л. О. заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 ЦК України (а.с. 52). Позивачка ОСОБА_1 отримала на інше спадкове майно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 86, 95). ОСОБА_3 (третя особа), що мала право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України, подала до вказаного приватного нотаріуса заяву про відмову від спадщини після смерті матері. відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України (а. с. 53).

На заяву позивача Приватний нотаріус Ставищенського районного наторіального округу Київської області Кошинська Л. О. 11.05.2021 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачці у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний спірний житловий будинок по АДРЕСА_1 (до 22.01.2016 року - «Чапаєва») в селі Журавлиха через відсутність правовстановлюючого документа на будинок на ім`я спадкодавиці.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 27) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а. с. 26).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) як член колгоспного двору, а після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 останньої право власності в порядку спадкування за заповітом на вказаний будинок набула позивачка ОСОБА_1 , і оскільки відповідачем позов визнається, - він підлягає задоволенню.

Оскільки Ставищенська селищна рада Білоцерківськоо району Київської області до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом не оспорювала цього права та враховуючи заяву позивача про покладення судових витрат на неї (а.с. 7), відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР (1963 р.). ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 1, 1241, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1, 1273, 1274 ч. 2 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст.ст. 2, 4, 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 66,70 м.кв. житловою площею 34,60 м. кв. вартістю 164436 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Н. М. Марущак