Справа № 305/2192/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Бисаги Б.П.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 20 лютого 2020 року (головуючий суддя Марусяк М.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Рахівської міської ради про відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Рахівської міської ради про відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.07.2019 він письмово звернувся до міського голови м. Рахів про направлення депутата для обстеження водопровідної лінії до будинку позивача, однак така заява до часу пред`явлення даного позову належним чином не розглянута.

Натомість, Рахівською міською радою, без жодних зволікань, розглядаються заяви громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо позивача та проводяться упереджені та необ`єктивні обстеження, на підставі яких складаються незаконні та неправдиві акти.

Позивач зазначав, що посадові особи Рахівської міської ради ставляться до нього упереджено та вороже за його політичні переконання. Зокрема, це видно з листа Рахівської міської ради №813 від 16.07.2019, яка його зобов`язує в найкоротший термін усунути перешкоди у користуванні водою, хоча ОСОБА_2 самовільно перерізала його шланг з питною водою, під`єднала свій і почала користуватися його водою, якою користується по даний час. Вважає зазначену вимогу незаконною та упередженою до нього, хоча обстеження, яке зазначено у листі, фактично на місцевості не проводилось, а висновок зроблено тільки з голослівних пояснень ОСОБА_2 , його навіть не повідомили про обстеження.

Також у 2016 році, громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , умисно, пошкодили його водопровідну лінію з питною водою і залишили його будинок без води, рішення суду по даний час не виконали та повідомили йому, що керівництво Рахівської міської ради дозволило пошкодити його майно.

Зазначає, що посадові особи Рахівської міської ради умисно, неправомірно завдали йому моральної шкоди тим, що розпалюють ворожнечу, складають неправдиві акти, намовили громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та надали їм дозвіл користуватися його майном.

Вважає, що посадові особи Рахівської міської ради порушили Конституцію України, Цивільний кодекс України та ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування». Позивач був змушений звертатись до суду за захистом своїх порушених прав та звертатись до державної виконавчої служби, оскільки ОСОБА_3 добровільно рішення суду не виконала, в даний час притягається до кримінальної відповідальності. Також вимушений був звертатись за захистом до інших державних установ.

Зазначав, що у зв`язку з вище наведеним порушився його стандартний ритм життя, він зазнав переживань, емоційних хвилювань, погіршився стан його здоров`я, що завдало йому моральної шкоди, розмір якої він оцінює в сумі 250 000 гривень та які просив стягнути на його користь з Рахівської міської ради.

Рішенням Рахівського районного суду від 20 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якій просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Зазначає, що суд не надав правової оцінки документам, наданих ним суду; зазначає, що посадові особи Рахівської міської ради з 2016 року почали підбурювати відносно нього громадян, які пошкодили його водопровідну лінію з питною водою, за що отримують матеріальну допомогу від міської ради; комісія міської ради, яка складала неправдиві акти обстеження, як винагороду отримували надмірні премії; вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги його доводи, що посадові особи Рахівської міської ради за попередньою змовою між собою, використовуючи адмінресурс, умисно завдають позивачу своїми неправомірними діями та бездіяльністю моральну шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду залишити без змін, зазначаючи, зокрема, що позивачем не надано доказів, що саме посадовими особами Рахівської міської ради йому заподіяно моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду в черговий раз не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач надіслав до апеляційного суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції вважав, що позов ОСОБА_1 не ґрунтується на реальних фактах, обставинах і доказах, в його основу покладені міркування та припущення позивача; у справі не встановлені винні дії відповідача, що були спрямовані та мали наслідком заподіяння моральної шкоди позивачу; позивачемне не доведено вини відповідача у спричиненні позивачу фізичних та душевних страждань, погіршенням його стану здоров`я.

Колегія суддів з таким висновком місцевого суду погоджується з огляду на таке.

ОСОБА_1 , обгрунтовуючи свої позовні вимоги, зазначав, що посадові особи Рахівської міської ради ставляться до нього упереджено та вороже через його політичні переконання; розпалюють ворожнечу, складають неправдиві акти, намовили громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та надали їм дозвіл користуватися його майном.

Вважає, що відповідачем спричинено йому моральних страждань, шляхом порушення нормального ритму його життя, завдання незручностей внаслідок залишення його без води.

На підтвердження вимог позивачем додано до позовної заяви, та в подальшому приєднано до матеріалів справи: лист першого заступника міського голови Бочкора П. №813 від 16.07.2019 з вимогою усунути перешкоди у користуванні водою; заяву ОСОБА_1 від 29.07.2019 щодо направлення депутата для обстеження водопровідної лінії по АДРЕСА_1 ; документи стосовно розміру нарахованих матеріальних допомог та премій працівникам Рахівської міської ради за період із 01.11.2017 по 30.11.2019 та розмір матеріальної допомоги наданої депутатам Рахівської міської ради за період із жовтня 2015 року по грудень 2019 року; заяву ОСОБА_1 до поліції від 11.07.2019 щодо неправомірних дій ОСОБА_2 , пов?язаних з користуванням водою позивача; довідки ДП «Рахівське ЛДГ» від 28.08.2019; копії план-схеми ДП «Рахівське ЛДГ»; акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 від 17.11.2016 щодо водопостачання будинку; відповіді на звернення від 14.08.2019 та фотосвітлини.

Також у матеріалах справи міститься постанова Верховного Суду від 05 грудня 2018 року по цивільній справі № 305/1696/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні водопроводом до будинку. У даній справі ОСОБА_1 зазначав, що його сестра ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 у 2016 році перерізали шланги з питною водою, чим залишили його будинок без питної води; на його прохання відновити водопровідну лінію відповідачі категорично відмовлялися, та просив суд зобов`язати відповідачів усунути йому перешкоди у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 . Рахові шляхом відновлення водопостачання до вказаного будинку.

За результатами розгляду такого спору рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 03 липня 2017 року було зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні водопроводом до його будинку АДРЕСА_1 . Рахові шляхом відновлення водопостачання до указаного будинку. Таке рішення судом касаційної інстанції залишено без змін.

Отже, з наданих позивачем документів вбачається, що між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжують виникати конфліктні ситуації щодо користування водопроводом та криницею.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ст 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (п.5 вказаної Постанови).

Згідно ч.1, ч. 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Однак позивачем, всупереч вимогам ч.1, ч.5 ст.81 ЦПК України, не надано суду доказів, які б підтверджували обґрунтованість підстав і доводів позову та розмір пред`явленої до стягнення моральної шкоди.

Жодних доказів, що саме посадовими особами Рахівської міської ради позивачу заподіяно моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, позивачем не надано, як і не надано доказів протиправних дій (бездіяльності) відповідача.

Докази, надані позивачем, не підтверджують неправомірних дій відповідача у конфліктних ситуаціях, які виникають між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та, відповідно, факту заподіяння йому моральної шкоди відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відмову у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 20 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2021 року.

Головуюча:

Судді: