Справа № 318/650/20
Провадження № 2/316/279/21
"10" березня 2021 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.,
за участю секретаря судового засідання Журавльової Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара Запорізької області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №318/650/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васильченко Алеся Євгенівна до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
25.03.2020 року ОСОБА_1 , в особі свого представника ОСОБА_2 , звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, в якій просить суд визнати виконавчий напис № 6083 вчинений 21.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» суму заборгованості, таким, що не підлягає виконанню та стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 11.03.2020 року вона намагалася зняти заробітну плату в банкоматі АТ «Укрсіббанк» та не змогла цього зробити. Від працівників банку вона дізналася, що всі рахунки арештовано приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, проте підставу такого арешту ніхто не пояснив. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження, так само як і інформації про виконавчий напис вона не отримувала. Позивач вказує, що ніколи не була у будь-яких правовідносинах з відповідачем Акціонерним товариством «Банк Форвард» і на її адресу ніколи не надходили будь-які вимоги. З мережі інтернет вона дізналася, що АТ «Банк Форвард» є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт». У 2012 році між нею та ПАТ «Банк Руский Стандарт» було оформлено договір про надання та використання платіжної картки, будь-яких документів щодо договору у неї не збереглося. Вимог відповідача щодо усунення порушень за кредитним договором позивачу не направлялось та позбавило її можливості надати свої заперечення або оспорити вимоги банку. Які саме документи було подано відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу позивачу не відомо, враховуючи, що їй не було надіслано жодного документу.
Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10.04.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.52).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 02.10.2020 року цивільна справа була прийнята до свого провадження, відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.68).
Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.01.2021 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.84).
В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, 10.03.2021 року надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.97).
В судове засідання представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард», повідомлений належним чином про розгляд даної справи судом не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, відзиву на позов до суду не надав. Відповідача було належним чином повідомлено про розгляд даної справи в суді, шляхом направлення судових викликів, рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» та всі поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою про отримання (а.с. 72, 80, 88).
В судове засідання третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, повідомлений належним чином про розгляд даної справи судом не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, до суду не надав. Третю особу було належним чином повідомлено про розгляд даної справи в суді, шляхом направлення судових викликів, рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» та всі поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою про отримання (а.с. 74, 79, 87).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, повідомлена належним чином про розгляд даної справи судом не з`явився, будь-яких заяв або клопотань, до суду не надала. Третю особу було належним чином повідомлено про розгляд даної справи в суді, шляхом направлення судових викликів, рекомендованою кореспонденцією через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» та всі поштові повідомлення повернулись на адресу суду з відміткою про отримання (а.с. 75, 81, 89).
Враховуючи, відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, наявність у сукупності всіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив: провести розгляд справи у відсутності неявившихся учасників справи, в порядку заочного провадження, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 21.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем було вчинено виконавчий напис №6083 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард», стягнення заборгованості за період з 23.12.2017 року по 22.01.2018 року (а.с.42).
Згідно з матеріалів справи, адвокатом Васильченко А.Є. 11.03.2020 року був направлен адвокатський запит до приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни (а.с.10).
20.03.2020 року у відповідь на запит від приватного виконавця Павелків Т.Л. надійшли копії наступних документів: копія виконавчого напису № 6083 від 21.09.2019 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В., копія кредитного договору, копія заяви стягувача про примусове виконання рішення, копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 60452717 від 30.10.2019 року, копія постанови про звернення стягнення, копія постанови про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.36-50).
30.10.2019 року була винесена постанова приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. про відкриття виконавчого провадження ВП № 60452717 та виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 6083 виданого 21.09.2019 року (а.с.44).
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року № 1172.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Так приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. 21.09.2019 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №6083. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, встановленого нормами ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
В даному випадку при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не отримував від АТ «БАНК ФОРВАРД» та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення, крім того представником відповідача не було надано виписки по рахунку, що підтверджував би наявність вказаного в заяві розміру заборгованості.
Окрім того відсутні документи, що підтверджують безспірність вимоги, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що у відповідача наявне безспірне право вимоги, а також розмір заборгованості перед банком, зазначений у виконавчому написі є безспірним.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).
Згідно з підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №207/1587/16, від 29.03.2019 року у справі №137/1666/16-ц.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на викладене, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.
Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1)
Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васильченко Алеся Євгенівна до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №6083 вчинений 21.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5, п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О. М. Бульба