ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5930/21 Справа № 202/6271/18 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та витребування спадкового майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про витребування квартири із чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. 17 грудня 2019 року від позивача надійшла уточнена позовна заява до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та витребування спадкового майна, в якій просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори 25.01.2017 року після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 з виселенням з зазначеної квартири ОСОБА_2 та будь-яких членів її сім`ї права користування квартирою яких є похідними від права власності на зазначену квартиру та скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 752; ОСОБА_3 , що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04 серпня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 800; ОСОБА_4 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 588; ОСОБА_5 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніним В.В та зареєстрованого в реєстрі за № 939.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , який за життя склав на її ім`я заповіт, посвідчений 25.01.2017 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Черненко І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-27, яким на випадок своєї смерті заповідав їй належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2001 року, який було зареєстровано в КП БТІ м. Дніпропетровська. Протягом шести місяців після відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори звернулася позивач за заповітом та донька спадкодавця, ОСОБА_6 , за законом. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, але постановою від 06.10.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав відсутності у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на дану квартиру. Згодом позивач довідалася, що спочатку шахраї підробили ніколи не існуючий договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири датований 20.02.2003 року, а потім на його підставі ще декілька разів здійснили відчуження зазначеної квартири. Так, 24.06.2017 року ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири з ОСОБА_4 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстровано в реєстрі за №588, бланк НМА №132070. 04.08.2017 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_3 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком О.О. та зареєстровано в реєстрі за №800, бланк НМЕ №674466, 25.03.2019 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстровано в реєстрі за № 752. Не дивлячись на усі вище зазначені правочини ОСОБА_7 про них не знав та весь час проживав у спірній квартирі до своєї смерті та свою квартиру нікому не продавав. Ніякі інші особи у квартирі не проживали та про наявність у них права власності на квартиру не заявляли. Також позивач зазначала, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.08.2018 року у справі № 202/6813/17 було визнано недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , від 20.02.2003 року посвідчений приватним нотаріусом Гуніним Віктором Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 939, бланк ВАЕ № 295130, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Це підтверджує той факт, що спірна квартира вибула із володіння померлого ОСОБА_7 не з його волі. З огляду на викладене, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та витребування спадкового майна - задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкуванням за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори 25.01.2017 року, після ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Витребувано від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 з виселенням з зазначеної квартири ОСОБА_2 та будь-яких членів її сім`ї, права користування квартирою яких є похідними від права власності на зазначену квартиру.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за наступними особами:

- ОСОБА_2 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 25 березня 2019 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 752;

- ОСОБА_3 , що належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04 серпня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 800;

- ОСОБА_4 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 24 червня 2017 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 588.

- ОСОБА_5 , що належала їй на підставі договору купівлі-продажу від 20 лютого 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніним В.В та зареєстрованого в реєстрі за № 939.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 7931,60 гривень (том 2 а.с. 191-197).

Ухвалою Індусттріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року заяву ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та витребування спадкового майна - залишено без задоволення (том 2 а.с.260-261).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 , посилається на те, що рішення суду 1 інстанції ухвалене при неповному з`ясуванню обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить рішення суду скасувати та винести постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі ( том 3 а.с.2-6).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_7 на ім`я позивачки ОСОБА_1 було складено заповіт, посвідчений 25.01.2017 року державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Черненко І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2-27, яким на випадок своєї смерті заповідав ОСОБА_1 належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначена квартира належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.2001 року, який було зареєстровано в КП БТІ м. Дніпропетровська, що підтверджується відповіддю КП «БТІ» ДОР №13147 від 29.07.2017 року.

З матеріалів спадкової справи № 163/2017 заведеної Шостою дніпровською державною нотаріальною конторою 15 березня 2017 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 вбачається, що протягом шести місяців після відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини звернулася позивач за заповітом та донька спадкодавця, ОСОБА_6 , за законом. Жодні інші особи, окрім них, з відповідними заявами до нотаріуса не зверталися. На час відкриття спадщини ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав один, тому фактичне прийняття будь-якими іншими особами теж відсутнє.

Після спливу шести місячного строку позивач звернулася до нотаріуса вже з заявою про видачу їй відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену квартиру, але постановою нотаріуса від 06 жовтня 2017року ОСОБА_1 було відмовлено, у зв`язку з тим, що у спадкоємця відсутні документи на майно.

Також в матеріалах спадкової справи міститься довідка №14/5-2624 від 22.09.2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 до дня його смерті постійно проживав та був зареєстрований у належній йому квартирі.

Згідно інформаційної довідки № 193038402 від 13.12.2019 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №193028402, станом на 13.12.2019 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

Також з зазначеної довідки вбачається, що спірну квартиру декілька разів було відчужено: спочатку на підставі підробленого договору купівлі-продажу вищезазначеної квартири датованого 20.02.2003 року, а потім на його підставі 24.06.2017 року ОСОБА_5 уклала договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири з ОСОБА_4 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. та зареєстровано в реєстрі за №588, бланк НМА №132070. В свою чергу, 04.08.2017 року ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_3 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кравченком О.О. та зареєстровано в реєстрі за №800, бланк НМЕ №674466. Також 25.03.2019 року ОСОБА_3 уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з ОСОБА_2 , який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. та зареєстровано в реєстрі за № 752.

У листі Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 24.10.2017 року № 194/01-21 зазначено, що «Згідно відомостей з реєстру нотаріальних дій та нарядів договорів відчуження квартир у справах приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніна В.В. за вищевказаними даними була вчинена інша дія від іншої особи; 20.02.2003 року був використаний нотаріусом реєстровий номер 339 - реєстровий номер 939 був використаний 19 травня 2003 року.»

Також судом встановлено, що право власності на вищезазначену квартиру станом на 31 грудня 2012 року було зареєстровано за ОСОБА_7 , що підтверджується відповіддю КП «БТІ» ДОР № 13147 від 29.07.2017 року.

Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08.08.2018 року у справі № 202/6813/17 було визнано недійсним договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири, посвідчений 20.02.2003 року приватним нотаріусом Гуніним Віктором Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 939, бланк ВАЕ № 295130, сторонами якого були вказані ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керуючись положеннями ст. 1216, 1218, п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, ч.5 ст.1268 ЦК України та виходив із того, що наявні підстави для визнання за позивачем права власності у порядку спадкування за заповітом на вищезазначену квартиру та витребування зазначеної квартири від її останнього незаконного володільця на користь позивача.

Проте погодитися з таким висновком суду, колегія суддів не може.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

В позові ОСОБА_1 просила витребувати квартиру від ОСОБА_9 на підставі ст. 388 ЦК України як від добросовісного набувача, посилаючись на те, що первісний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 25 лютого 2003 року серії ВАЕ №295130, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Дніпропетровської області Гуніним Віктором Володимировичем рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року визнано недійсним, тобто квартира вибула із володіння ОСОБА_7 поза його волею.

Разом з тим, постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року та додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , Дніпровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гунін Віктор Володимирович, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , державний нотаріус Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Черненко Ірина Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

На сьогоднішній день, рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку не переглядається.

За таких обставин підстави для витребування квартири відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України у ОСОБА_9 на користь позивачки відсутні. А також з цих підстав і не підлягають задоволенню інші позовні вимоги, як такі, що є похідними.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь апелянта підлягає сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 11897,40 грн. (том 3 а.с.1).

Керуючись ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2020 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Юлія Олександрівна, ОСОБА_6 , про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та витребування спадкового майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 11897,40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: