Справа № 495/6928/20
Номер провадження 2/495/1264/2021
24 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
за участі секретаря судових засідань Рачицької І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Комерційний Банк «НАДРА» про відшкодування завданих збитків, -
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеса від 22 листопада 2011 по справі № 2-2831/11 позов ВАТ «КБ «Надра» (правонаступник ПАТ «КБ «Надра») стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №ОД14/11/2007/840-К/329 у розмірі 509 643,73 грн., державне мито у розмірі 1 700,00 грн, ІТЗ 120,00 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 11.07.2014 по справі № 2-2831/11 ПАТ «КБ «Надра» у задоволені заяви про поновлено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 2-2831/11 відмовлено.
Інформація у Автоматизованій системі виконавчих проваджень та реєстрі боржників відносно ОСОБА_1 відсутня.
Згідно пунктів 1.4, 4.2.3, 4.2.4 кредитного договору №ОД14/11/2007/840-К/329, ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 за кредитним договором №ОД14/11/2007/840-К/ НОМЕР_1 між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір іпотеки. В іпотеку банку було надано однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 32,0 кв.м., житловою 17,1 кв.м.
Відповідно інформаційної довідки за № 222449793 від 02.09.2020, іпотекодержателем значиться ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з 09.04.2020 року.
В пункті 6.3 іпотечного договору вказано, договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язання за кредитним договором.
Пункт 6.3 іпотечного договору суперечить вимогам ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Ухвалою суду від 24.11.2020 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
16.12.2020 року до канцелярії суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 16.12.2020 року була прийнята уточнена позовна заява ОСОБА_1 та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 15.02.2021 року розгляд справи було відкладено, направлено уточнену позову з додатками відповідачу та третій особі.
Ухвалою суду від 17.03.2021 року розгляд справи було відкладено за клопотання ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».
14.04.2021 року сторони у судове засідання не з`явились, закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.05.2021 року.
У судове засідання 24.05.2021 року сторони не з`явились.
Представник позивачки подав до канцелярії суду заяву з проханням судове засідання провести без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Відзив відповідачем надано не було.
Представник ПАТ «КБ «Надра» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Від ПАТ «КБ «Надра» до канцелярії суду 21.04.2021 надійшли пояснення. ПАТ «КБ «Надра» просив суд відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 з підстав, що чинним законодавством України не пов`язано припинення зобовязання із прийняттям судового рішення, не припиняє грошових зобов`язань боржника та не звільняє його від відповідальності за порушення строків розрахунку.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, враховуючи відсутність відзиву відповідача в порядку статті 280 ЦПК ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, в порядку заочного розгляду справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що 12 листопада 2007 між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ОД14/11/2007/840-К/ НОМЕР_1 , відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 57 639,70 доларів США в порядку і на умовах визначених Договором за програмою «Житлові рішення» /а.с.11-13/.
Предмет іпотеки забезпечував, сплату Позичальником відсотків за користування кредитом у розмірі 10,7 % річних, комісії за розрахунки за цим договором у розмірі 1,3 %, сплату можливих штрафів, санкцій (штраф, пеня).
Відповідно до пункту 6.3. Іпотечного договору «Цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Зобов`язання за Кредитним договором».
Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 11.07.2014 по справі № 2-2831/11 ПАТ «КБ «Надра» у задоволені заяви про поновлено строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання по справі № 2-2831/11 відмовлено /а.с.19 /.
Згідно інформаційної довідки за № 222449793 від 02.09.2020, Іпотекодержателем значиться ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з 09 квітня 2020 /а.с.23/.
Інформація у Автоматизованій системі виконавчих проваджень та реєстрі боржників відносно ОСОБА_1 відсутня. /а.с.20/
Згідно пунктів 1.4, 4.2.3, 4.2.4 кредитного договору №ОД14/11/2007/840-К/329, ст. 607 ЦК України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 за кредитним договором №ОД14/11/2007/840-К/ НОМЕР_1 між ВАТ «КБ «Надра» (правонаступником ПАТ «КБ «Надра») було укладено договір іпотеки. В іпотеку банку було надано однокімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 32,0 кв.м., житловою 17,1 кв.м.
В пункті 6.3 іпотечного договору вказано, договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язання за кредитним договором.
Пункт 6.3 іпотечного договору суперечить вимогам ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Підстава про зміну відомостей відносно суб`єкт Іпотекодавця у інформаційній довідці за № 222449793 від 02.09.2020 не зазначено.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Законом України «Про іпотеку», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, визначено загальні поняття, зокрема:
- іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;
- основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі- продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникне з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеки», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Згідно ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати
Відповідно до частини 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (чи окремих його положень) (оспорюваний правочин).
28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав.
Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.
Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.
Кожна особа має право на єфективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини 2 статті 16 ЦК України.
Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 6.3. Іпотечного договору, суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що вказана умова договору є такою, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки сама по собі умова договору про дію іпотеки до повного виконання позичальником зобов`язань перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії іпотеки, оскільки не відповідає вимогам статті 252 ЦК України. Так як термін дії зобов`язання за договором встановлений у договорі до 11 листопада 2037 та відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у зв`язку з припинення основного зобов`язання, закінченням строку дії іпотечного договору.
Норма статті 252 ЦК України є імперативною по відношенню до положень договору іпотеки, від так строк дії договору має бути визначений конкретною датою, або вказівкою на подію, яка неминуче настане.
Наявність заочного рішення Київського районного суду м. Одеса від 22.11.2011 по справі 2-2831/11 про стягнення кредитної заборгованості свідчить про зміну строку дії основного зобов`язання з 11.11.2037 на 05.12.2011 (дата набрання рішення суду законної сили). Після ухвалення рішення суду між Кредитодавцем та Позичальником виникли відносини, які випливають із заочного рішення Київського районного суду м. Одеса від 22.11.2011 по справі 2-2831/11.
За таких обставин, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу щодо визнання недійсним пункту 6.3. Іпотечного договору, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на час розгляду справи в суді не виконано заочне рішенням Київського районного суду м. Одеса від 22 листопада 2011 по справі № 2-2831/11, яке набрало законної сили 05.12.2011, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , як боржника, на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором кредиту в сумі 509643,73 грн. Тобто, з матеріалів справи вбачається, що ПАТ «КБ «Надра», скориставшись своїми правами, передбаченими ч. 2 ст. 1050 ЦК України, звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою про дострокове погашення заборгованості.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що вимога про дострокове погашення заборгованості була підставою для зміни строку виконання зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого кредитні зобов`язання ОСОБА_1 є припиненими з моменту набрання законної сили рішення суду. Між Кредитодавцем та Позичальником виникли відносини, які випливають із рішення суду, яке набрало законної сили. Іпотечний договір від 12.11.2007 є припинений за ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку».
Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, справа № 564/2199/15-ц (провадження №61 - 2404 св 18).
Таким чином, дослідивши надані сторонами докази та враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про іпотеку», статті 252, частини 3 статті 215 ЦК України, суд приходить до висновку, що договір іпотеки припинив свою дію з припиненням дії основного договору.
Позовна вимога щодо виключення квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., реєстраційний запис майна 20748092, з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження - 66016251, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6016229 щодо суб`єкта, скасування обтяження за № 6016229 щодо квартиру під АДРЕСА_1 є похідною від визнання договору іпотеки припиненим з припиненням дії основного зобов`язання.
Висновки за результатами розгляду справи
Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки вимога про дострокове погашення заборгованості була підставою для зміни строку дії кредитного договору, внаслідок чого такий договір є припиненим, у зв`язку з чим суд вважає, що наявність у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек відомостей про дію іпотечного договору від 12.11.2007 порушує права ОСОБА_1 , а тому підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача про відшкодування завданих збитків - задовольнити.
Виключити квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 17,1 кв.м., реєстраційний запис майна 20748092, з державного реєстру іпотек, реєстраційний номер обтяження 66016251.
Виключити з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6016229 щодо суб`єкта.
Скасувати обтяження за № 6016229 щодо квартиру під АДРЕСА_1 , загальною площею 32,0 кв.м., житловою 17,1 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський