Справа №358/37/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., вирішуючи питання про відкриття провадження за заявою Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального міністерств юстиції (м, Хмельницький) про оголошення в розшук дитини ОСОБА_1 по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

09.04.2020 року під моїм головуванням прийнято рішення по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини.

Згідно вищезазначеного рішення первісна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька, розірвання шлюбу задоволена частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 14.10.2017 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №3327.

В задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини задоволена.

Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши його на виховання та проживання батьку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.12.2020 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення від 09.04.2020 року за нововиявленими обставинами.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 року, вказані матеріали цивільної справи передані для розгляду судді Слюсарчук Н.Ф.

Ухвалою від 18.12.2020 року задоволено самовідвід судді Слюсарчук Н.Ф. у розгляді заяви про перегляд судового рішення від 09.04.2020 року по справі № 358/37/19 за нововиявленими обставинами.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2021 року, на мою думку, вказані матеріалицивільної справи № 358/37/19, провадження № 6/295/67/21 повторно передані для розгляду судді Слюсарчук Н.Ф. помилково.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку про неможливість розгляду даної справи, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з вимогами ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Положеннями ст.40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно з приписами п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року), суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Відповідно до положень п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» від 09.11.2006, «Газета Україна-Центр проти України» від 15.07.2010р. ЄСПЛ вказував, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. При вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року рішення Богунського районноо суду м. Житомира від 09.04.2020 року в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, відібрання дитини від батька та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 . Зобов`язано ОСОБА_3 передати матері ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Житомирської міської ради Служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.10.2020 року за результатом розгляду касаційної скарги ОСОБА_3 постанову Житомирського апеляційного суду від 08.07.2020 року залишено без змін.

Зважаючи на викладене, з метою недопущення сумніву сторони, третьої особи у справі в об`єктивності та неупередженості судді у розгляді даної справи, а також забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Богунського районного суду м. Житомира, оскільки мною в постановленому рішенні від 09.04.2020 року по цій справі висловлена думка щодо спірних правовідносин, які виникли між сторонами, позаяк у своїй роботі суддя керується чинним законодавством, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, у зв`язку з тим, що ухвалою від 18.12.2020 року задоволено самовідвід судді Слюсарчук Н.Ф. у розгляді заяви про перегляд судового рішення від 09.04.2020 року по справі № 358/37/19 за нововиявленими обставинами, вважаю, за таких обставин, неможливим подальший розгляд заяви під моїм головуванням та доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявити собі самовідвід, який задовольнити.

28.01.2021 року мною по цивільній справі № 358/37/19, провадження № 6/295/37/21 за аналогічною заявою та тими ж сторонами, із тих же підстав був заявлений самовідвід.

Внаслідок вищевикладеного, приходжу до висновку, що є підстави для задоволення самовідводу судді Слюсарчук Н.Ф. в розгляді заяви Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального міністерств юстиції (м, Хмельницький) про оголошення в розшук дитини ОСОБА_1 .

У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення заяви про відвід(самовідвід) судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, на підставі ст.ст. 36, 38, 39, 40, 41, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити самовідвід судді Слюсарчук Н.Ф. у розгляді заяви Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального міністерств юстиції (м, Хмельницький) про оголошення в розшук дитини ОСОБА_1 по справі № 358/37/19, провадження № 6/295/67/21.

Відповідно до положень ч.2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук