ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2889/21
провадження № 2-з/753/36/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія", ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із позовню заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія", ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визання права власності на квартиру.

Одночасно з поданням даної позовної заяви до суду було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та заборони вчиняти дії та видавати свідоцтво по право на спадщину за заповітом на спадкове майно - до прийняття рішення по суті в даній справі.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини за заповітом, однак йому було повідомлено, що в матеріалах спадкової справи наявний заповіт на користь ОСОБА_2 , який 19.10.2020 подав також заяву про прийняття спадщини. Оскільки час для прийняття спадщини закінчується, то ОСОБА_3 може оформити майно на себе та продати його третім особам. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони нотаріусу видавати свідоцтво про право на спадщину, може призвести до порушення прав позивача та утруднення виконання можливого рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини, у зв`язку з якими сторона позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що предметом розгляду позовної заяви ОСОБА_3 є визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним в частині покупця, визнання покупцем за договором купівлі-продажу та визання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка як вбачається входить до складу спадкового майна, суд вважає вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково, шляхом накладення арешту на квартиру, що є предметом оскаржуваного договору та заборони нотаріусу вчиняти будь - які дії та видавати свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , до набрання законної сили судового рішення у справі, оскільки вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої значиться ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.05.2014, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 00.

Заборонити приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Молодчому Ігорю Олександровичу вчиняти будь - які дії та видавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_3 (спадкова справа № 44/2020) до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд міста Києва протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Суддя: М.О. Заставенко