№ 536/1351/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді: - Колотієвського О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Пасєчнікової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06. жовтня 2020 року за поданням заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Комаревцева С.І., -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказав, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 536/1351/20 подання заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Комаревцева С.І. про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України задоволено та тимчасово обмежено його у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених рішенням № 917/1696/17, виданим 14.03.2018 року Господарським судом Полтавської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь «Інвестком» боргу у сумі 1407135, 65 грн.

ОСОБА_1 вказав, що від виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2018 року у справі № 917/1696/17 жодним чином не ухиляється, а навпаки має намір виконувати таке рішення. Однак, у 2015 році він переніс ішемічний інсульт, що призвело до суттєвих розладів його здоров`я, в тому числі порушення мови, моторики, порушення роботи кінцівок.

Заявником зазначено, що у зв`язку з вказаним з 2015 року по теперішній час він за підтримки своєї дружини ОСОБА_2 вимушений систематично проходити лікування з метою відновлення стану свого здоров`я та повернення до звичайного способу життя з можливістю заробляти грошові кошти (в тому числі для погашення заборгованості згідно рішення від 14.03.2018 року у справі № 917/1696/17), оскільки на даний час негативні наслідки перенесеного інсульту унеможливлюють відновлення його трудової діяльності.

На даний час, з метою відновлення (неврологічної реабілітації) після перенесеного інсульту, ОСОБА_2 в його інтересах отримано запрошення від турецького медичного закладу Меdісаnа Саmliса Ноspital та від турецького медичного центру фізіотерапії та реабілітації Fizyomег. Проходження неврологічної реабілітації необхідне для поліпшення стану його здоров`я, відновлення роботи кінцівок та усунення порушень мови, оскільки вказані розлади здоров`я позбавляють його можливості повноцінної самоорганізації для виконання роботи без сторонньої допомоги.

Проте, ОСОБА_1 стало відомо, що він не може проходити лікування за кордоном з метою відновлення свого здоров`я після перенесеного ішемічного інсульту, оскільки ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 536/1351/20 його обмежено у праві виїзду за межі України.

Вважає, що наведені обмеження застосовані до нього є безпідставними, оскільки від виконання судового рішення він не ухиляється, а з огляду на незадовільний стан здоров`я - доходи не отримує.

Тому, з огляду на наведене, просив суд:

-скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 536/1351/20.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник заявника ОСОБА_3 надав заяву, в якій просив суд розгляд даної заяви проводити за відсутності заявника та його представника.

Заступник начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Комаревцев С.І. також, надав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності в судовому засіданні учасників справи, на підставі наявних у справі доказів.

Так судом встановлено, що ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 536/1351/20 подання заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) - Комаревцева С.І. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено.

Вищевказаною ухвалою тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених рішенням № 917/1696/17, виданим 14.03.2018 року Господарським судом Полтавської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь «Інвестком» боргу у сумі 1407135, 65 грн.

З заяви про скасування обмеження у праві виїзду за межі України та додатків доданих до неї вбачається, що заявник впродовж тривалого часу систематично проходить лікування з метою відновлення стану свого здоров`я та повернення до звичайного способу життя, після перенесеного ішемічного інсульту, що призвело до порушення мови, моторики, роботи кінцівок.

На підтвердження наведених обставин ОСОБА_1 надано копії виписок з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення: від 18.01.2016р., від 24.01.2018р., від 25.01.2019р., від 22.01.2020р. та 13.01.2021р.

Досліджуючи надані заявником докази в обґрунтування своєї заяви, судом встановлено, що відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення № 134 ОСОБА_1 дійсно переніс ішемічний інсульт в 2015 році з правобічним геміпарезом та мовними порушеннями та з тих пір щорічно проходить лікування. Станом на 13.01.2021 року, основним захворюванням ОСОБА_1 є залишкові явища перенесеного ішемічного інсульту з правобічною РНП та елементами сенсо-моторної афазії та мнестичними порушеннями з вираженим вестибуло-атактичним синдромом.

Також, підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, що у зв`язку із зверненням заявника, 21.01.2021 року ОСОБА_1 отримав запрошення від турецького медичного закладу Меdісаnа Саmliса Ноspital та від турецького медичного центру фізіотерапії та реабілітації Fizyomег, які надають послуги з неврологічної реабілітації та готові прийняти на лікування пацієнта ОСОБА_1 .

Згідно вищевикладеного, суд вбачає, що ОСОБА_1 у зв`язку з тимчасовим обмеженням, віповідно до ухвали Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06.10.2020 року, позбавлений можливості проходити реабілітацію з метою відновлення стану свого здоров`я.

Ч. 5 ст. 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Статтею 49 Конституції України передбачено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування.

Статтею 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, зокрема: медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я; правовий захист від будь-яких незаконних форм дискримінації, пов`язаних із станом здоров`я.

За умовами частини першої ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Отже, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

В заяві про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ОСОБА_1 вказав, що від виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2018 року у справі № 917/1696/17 жодним чином не ухиляється, має намір виконувати таке рішення, однак на даний час не має доходів, у зв`язку з незадовільним станом здоров`я після ішемічного інсульту в 2015 році, а тому вважає неврологічну реабілітацію за кордоном необхідною для поліпшення стану його здоров`я, що надасть можливість заробляти грошові кошти (в тому числі для погашення заборгованості).

На підтвердження того, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 14.03.2018 року, боржником долучено до матеріалів справи Довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, відповідно до якої у ОСОБА_1 за період з І кварталу 2019 року по ІІІ квартал 2020 року доходи відсутні.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином: У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише коли сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою «Напияло проти Хорватії» (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78-82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (рішення Європейського Суду за справою «Луордо проти Італії « (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX).

Згідно вищевикладеного суд вважає встановленим, що боржник не ухиляється від сплати боргу, оскільки не має можливості працювати за станом здоров`я, водночас, не скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, обмежує право боржника щодо вільного вибору методів лікування, закладу охорони здоров`я, та дане обмеження ніяким чином не сприятиме погашенню існуючої заборгованості.

За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду втратило доцільність, що є необхідною умовою для застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон, згідно з ч. 3 ст. 441 ЦПК України, а тому заява

про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 260, 352-355, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, застосованого ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06. жовтня 2020 року за поданням заступника начальника відділу Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Комаревцева С.І.- задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 жовтня 2020 року у справі № 536/1351/20.

Направити копію даної ухвали Державній прикордонній службі України для виконання; всім іншим сторонам по справі для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський