Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Колісник Г.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 19000 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 08.09.2008 по 24.05.2019. Від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , 2009 року народження.

24.05.2019 шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням від 29.12.2020 Солом`янського районного суду міста Києва стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.07.2020 і до досягнення дитини повноліття.

Також зазначила, що на підставі рішення суду від 29.12.2020 було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 64738990. Відповідач з 02.07.2020 по 07.07.2021 року здійснив виплату аліментів лише два рази, тобто з порушенням термінів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.08.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників справи в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів.

Відповідачем у справі суду не було подано відзив на позов або будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 05.09.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, серії НОМЕР_1 , запис №2278.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серії НОМЕР_2 , актовий запис №469. Батьком зазначений ОСОБА_2 .

24.05.2019 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24.05.2019 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 02.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки про наявність заборгованості згідно з виконавчим листом № 760/14414/20 виданої державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Цахло О.А. від 24.02.2021 року, вбачається, що станом на 07.07.2021 наявна заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів понад шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 19000,00 грн.

Відзив від позивача на позовну заяву ОСОБА_1 або інші заяви і клопотання до суду не надходило.

У відповідності до ст.ст.76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відзив на позовну заяву відповідачем не надано, тобто він не скористався своїм правом на оскарження зазначеного розрахунку.

У відповідності з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Враховуючи встановлені обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею 18 років, аліменти не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин не здобуто, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Згідно з ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Статею 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Положення ЦК субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Сімейним кодексом України не передбачено, як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням, тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме ст. 534 ЦК України. Отже, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, ОСОБА_2 сплатив грошові частину заборгованості по сплаті аліментів у розмірі по 10 тисяч грн у травні та липні 2021 року.

Також враховуючи внесення вищезазначених плат ОСОБА_2 , сума у 20000 грн повністю погасила заборгованість з аліментних платежів за липень-грудень 2020 року та частково за січень 2021 року.

Тому загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів ОСОБА_2 має розраховуватися таким чином:

- в період за липень-грудень не нараховувати неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, зважаючи на внесені платежі у розмірі по 10000 грн у травні та липні 2021;

- за січень 2021 року брати за основу нараховану сума аліментів за цей місяць у розмірі 1000 грн, тобто пеня за цей місяць буде розраховуватись таким чином: 1000х1%х31=310 грн;

- за лютий 2021 - 3000х1%х28=840 грн;

- за березень 2021 - 3000х1%х31=930 грн;

- за квітень 2021 - 3000х1%х30=900 грн;

- за травень 2021 - 3000х1%х31=930 грн;

- за червень 2021 - 3000х1%х30=900 грн;

- за липень 2021 - 3000х1%х31=930 грн;

Всього: 4840 грн.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається із наведеного позивачем розрахунку, заборгованість зі сплати аліментів за період з 02 липня 2020 року по 30 липня 2021 року складає 19000 грн.

Однак наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за несплату аліментів нівелюється, адже суд здійснив власний вищезазначений розрахунок, враховуючи внесені платежі у травні та липні 2021 року, тому з ОСОБА_2 підлягає стягненню 4840 грн пені за прострочення сплати аліментів, замість 19000 грн заявлених у позовній заяві позивачем.

З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги той факт, що доказів на його спростування відповідачем не надано суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4840 грн пені за прострочення сплати аліментів.

Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст.ст.12, 19, 76, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 4840 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко