Справа № 513/906/20
Провадження № 2/513/84/21
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Рязанової К.Ю.,
за участю секретарів судового засідання Станкової А.В., Коржан О.В.,
представника позивача адвоката Манової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
Ще за життя батька, позивачка ОСОБА_1 тяжко захворіла, ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала інвалідність 3 групи. На час смерті батька ОСОБА_3 , він був зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 , проживав один. Ця обставина підтверджується довідкою Міняйлівської сільської ради № 135 від 07.07.2020 року, витягом з погосподарської книги. Після смерті батька між сестрами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була домовленість, що спадщину як розпорядився батько до смерті, прийматимуть вони вдвох в рівних частках. Через те, що ОСОБА_5 була інвалідом, було вирішено, що оформленням документів займеться ОСОБА_6 . Оскільки, ОСОБА_5 весь час хворіє, їздити транспортом загального користування не може за станом здоров`я, власного транспорту не має, вона не мала змоги контролювати сестру чи займається вона оформленням документів, тому вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини пропустила із поважних причин. Влітку 2020 року, від голови господарства ТОВ «Мирний» ОСОБА_10 , дізналася, що сестра оформила спадщину після смерті батька на себе, а успадковану земельну ділянку передала в оренду ТОВ «Агросвіт ТД».
Тому, 15 липня 2020 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 2,82 га, розташованої на території Міняйлівської сільської ради масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Також зазначив, що 06 жовтня 2015 року приватним нотаріусом заведена спадкова справа №277-2015 до майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та 06 жовтня 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,82 га, розташовану на території Міняйлівської сільської ради масив № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 .
Позивачка та її представник у судовому засіданні 31 травня 2021 року позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник позивача та позивач у судове засідання 24 червня 2021 року не з`явились, однак представник позивача просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача, ухвалити заочне рішення, у разі неявки відповідача. Позовні вимоги підтримує в поновному обсязі.
Відповідачка до суду не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення, заяв та клопотань до суду не подавала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи . У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).
Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України).
24 червня 2021 року судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, заслухавши позивачку та її представника, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.
Згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 21 вересня 2016 року Саратським РВ ГУДМС України в Одеській області, позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Міняйлівка Саратського району Одеської області (а.с.6).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Міняйлівка Тарутинського району Одеської області, є « ОСОБА_11 », запис здійснено російською мовою (а.с. 7).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 17 листопада 1977 року серії НОМЕР_5 ОСОБА_12 уклала шлюб з ОСОБА_13 . Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_14 » (а.с.8).
Відповідно до довідки №041047 від 14 грудня 2009 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с.9).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с. 11).
Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №2051885 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,82 га на території Міняйлівської сільської ради масив 22, ділянка № НОМЕР_2 (а.с. 12).
Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області від 09 червня 2020 року №548/01-16, 06 жовтня 2015 року заведена спадкова справа №277-2015 до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно матеріалів спадкової справи №277-2015 спадкоємцем за законом є донька померлого ОСОБА_2 , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом. 06 жовтня 2015 року за реєстровим №2198 видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ОД №051885, виданого 08 грудня 2004 року Саратською районною державною адміністрацією Одеської області (а.с. 14).
Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 15 липня 2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.15).
Відповідно до довідки №135 від 07 липня 2020 року виданою Міняйлівською сільською радою Саратського району Одеської області, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був зареєстрований та проживав до дня смерті, яка настала у 2006 році, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №2 один.
Відповідно до виписного епікризу з 19 березня 2006 року по 28 березня 2006 року, позивач має ряд хронічних захворювань (а.с.18).
Відповідно до відповіді Комунального підприємства «Саратська центральна районна лікарня» №1938 від 23 вересня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с.Міняйлівка Саратського району Одеської області, знаходилась на інвалідності ІІІ групи, з 2005 року по 2010 рік. З 2010 року знаходиться на пенсії за віком (а.с.20).
Відповідно до довідки №212 від 23 вересня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка с.Міняйлівка Саратського району Одеської області, знаходилась на інвалідності ІІІ групи, з 2005 року по 2010 рік. З 2010 року знаходиться на пенсії за віком (а.с. 21).
Судом було досліджено амбулаторну карту ОСОБА_13 , зокрема, відповідно до епікризу №3201/906 позивачка в період з 05 червня 2006 по 16 червня 2006 року перебувала на стаціонарному лікуванні, а також в період з 20 листопада 2006 року по 01 грудня 2006 року (епікриз №6528/1739); відповідно до виписки №3965/1142 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 18 липня 2007 року по 30 липня 2007 року; відповідно до виписки №5769/1547 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 13 жовтня 2008 року по 28 жовтня 2008 року; відповідно до виписки №6170/1626 позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні у період 30 жовтня 2009 року по 17 листопада 2009 року.
Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 19 листопада 2020 року № 62535045 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 62535066 (заповіти/спадкові договори), витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі після смерті ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа, видано свідоцтво про право на спадщину за номером у спадковому реєстрі 58028435, заповіти чи спадкові договори відсутні.
Згідно з копією спадкової справи № 277-2015, заведеної приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. 06 жовтня 2015 року після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_2 . У своїй заяві про прийняття спадщини ОСОБА_2 зазначила, що інші спадкоємці відсутні.
06 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстроване в реєстрі за №2198, після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 2,82 га, розташованої на території Міняйлівської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № НОМЕР_1 .
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким.
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Оцінюючи доводи про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що у позивачки були наявність причин, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення цих дій, зумовлені її станом здоров`я та тривалим лікуванням, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки належить стягнути судовий збір у розмірі 2522,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 1216-1217, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 2-13, 89, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності - задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк два місяці, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2522 (дві тисячі п`ятсот двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 21 вересня 2016 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 виданий 14 серпня 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .
Суддя К. Ю. Рязанова