Справа № 175/37/21
Провадження № 2-о/175/3/21
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Сапай О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення,
В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 виконував бойові накази у складі 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», створеного за ініціативи Громадської організації «Правий Сектор», брав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в період з 01.06.2014 року по 27.01.2015 року виконував бойові завдання в зоні проведення Антитерористичної операції, в с. Піски Донецької області спільно із співробітниками ППСПОП "Дніпро-1" ГУНП (довідка 1229/103/33-2019 року). 27.01.2015 року приблизно о 7.00 разом з бійцями 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», створеного за ініціативи Громадської організації «Правий Сектор» та розвідувальним підрозділом ППСПОП "Дніпро-1" ГУНП, виконували завдання в зоні проведення Антитерористичної операції, а саме: проведення розвідки, з метою отримання інформації про зосередження та переміщення живої сили та техніки терористів на підконтрольній незаконним збройним формуванням територіях та попередження раптових дій противника по підрозділам наших військ та виявлення їх диверсійних груп, а також забезпечення розвідувальними даними підрозділів Збройних Сил України. Приблизно о 13 годині 27 січня 2015 року він отримав мінно-вибухове поранення під час виконання бойової задачі у с. Опитне (Донецької області). Силами медичного персоналу пункту 1 механізованого батальйону 93 окремої механізованої бригади (в/ч НОМЕР_1 ) був доставлений у селищі Тоненьке (Ясинуватського р-ну, Донецької області) з подальшою евакуацією до ЦРЛ м. Покровська (колишній Красноармійськ) Донецької області, а звідти, санітарною авіацією, 28.01.2015 року його було доставлено до м. Дніпропетровська, у КЗ «Обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де було прооперовано та проведено первісне лікування. Отримав поранення: мінно-вибухову травму, множинні осколкові поранення голови, лівої верхньої кінцівки. Вогнепальне непроникне поранення передньої черевної стінки. Вогнепальний відкритий перелом обох кісток лівого передпліччя с дефектами кісткових та м`яких тканин. Інородне тіло у скуловій дузі зліва. Втім, незважаючи на очевидність отримання ним поранення він став інвалідом, але, незважаючи на свою участь у бойових діях та отримання поранення внаслідок участі в АТО, не отримав жодних компенсацій та пільг, своє лікування вимушений здійснювати за власний кошт та за рахунок допомоги знайомих та друзів, але, враховуючи наслідки поранення, фактично це є недостатнім для належної реабілітації.

Свідками отримання ним поранення та факту участі у бойових діях в зоні АТО у складі 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор» є громадяни: ОСОБА_2 , посвідчення УБД від 29.11.2016 р. № НОМЕР_2 та ОСОБА_3 посвідчення УБД від 11.08.2015р. № НОМЕР_3 .

27 вересня 2020 року отримав посвідчення Учасника бойових дій (№ НОМЕР_4 ), видане Міністерством у справах ветеранів України, згідно рішення (№ 8/ІІІ/27/18 від 17 вересня 2020 року).

У зв`язку з викладеним, на теперішній час він вимушений звертатися до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме щодо встановлення факту його участі у бойових діях в зоні АТО та отримання поранення під час них.

Просить суд встановити та пов`язати із захистом Батьківщини в зоні проведення антитерористичної операції в селищі Опитне Ясинуватського району Донецької області факт отримання мінно-вибухового поранення 27.01.2015 року під час виконання бойової задачі у складі 5-го Окремого Батальйону Добровольчого Українського Корпусу «Правий сектор», створеного за ініціативи Громадської організації «Правий Сектор» в селищі Опитне Ясинуватського району Донецької області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 .

Представник Антитерористичного центру при Службі безпеки України 19.02.2021 року надав письмові пояснення з приводу вказаної заяви, в якому заперечують проти задоволення заяви. Рішення про встановлення факту одержання особою ушкодження здоров`я від боєприпасів на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях ухвалюється міжвідомчою комісією з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, яку утворює Мінветеранів, згідно пункту 3 Порядку встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я (затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 № 306). Пунктом 4 згаданого Порядку передбачений порядок для встановлення зв`язку інвалідності з пораненнями одержаними особами від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення АТО.

Представник Кабінету Міністрів України також надав письмові пояснення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просили відмовити у задоволенні заяви, також вважають себе неналежною заінтересованою особою.

Представник Міністерства у справах ветеранів України також надав письмові пояснення на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просили справу розглядати за відсутності їхнього представника. Вважають себе неналежною заінтересованою особою.

Заявник в судовому засіданні свої заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ. Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів що можуть бути встановлені в судовому порядку передбачений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частиною першою статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з роз`ясненням пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 вище зазначеної постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

У пункті 1.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі - Положення) встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Абзацом 6 пункту 1.3 Положення визначено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Пунктом 2.1. Положення передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

У пункті 21 розділу II Положення регламентований Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.

Відповідно до пунктів 21.3. розділу II Положення причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19.

За змістом пунктів 21.7. та 21.12. розділу II Положення постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Причинний зв`язок захворювань (поранень) у колишніх військовослужбовців, які пройшли медичний огляд раніше, у ВЛК розформованих військових або прикордонних округів, груп військ, родів військ, визначають (переглядають) штатні ВЛК за територіальним принципом, де проживають колишні військовослужбовці, у межах територіальної відповідальності штатних ВЛК.

Таким чином, для встановлення причинного зв`язку захворювання з отриманням травми (поранень, контузій, каліцтва) отриманих під час бойових дій у період проходження військової служби військовослужбовця визначено спеціальний позасудовий порядок, орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для встановлення такого зв`язку і порядок подальшого оскарження рішення цього органу в судовому порядку і під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження такого факту з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін. Перекладання на суд функцій такого органу суперечить вимогам закону, створює умови для уникнення встановленої законодавством процедури.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення та пов`язання із захистом Батьківщини в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області факту отримання поранення під час виконання бойової задачі, ОСОБА_1 посилався на те, що у січні 2015 року отримав бойове поранення, у зв`язку з чим проходив лікування у КЗ «Обласна клінічна лікарня ім.. І.І. Мечникова». На підтвердження цього заявник посилався на пояснення свідків.

Діючим законодавством України визначено позасудовий порядок встановлення факту отримання поранення під час бойового завдання, так як з`ясування і фіксація таких відомостей віднесена до повноважень інших органів та посадових осіб.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому заявник не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує обставини його поранення в інший спосіб. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що зазначена заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 233/2929/17 (провадження № 14-284цс19).

За таких обставин, враховуючи що провадження по справі було помилково відкрито, суд приходить до висновку, що провадження по справі слід закрити відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 255, 260, 293, 315, 352, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України про встановлення фактів, що мають юридичне значення - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Л.М. Новік