Справа № 344/6878/16-ц
Провадження № 2/344/295/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 року, стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 року, стягнення судових витрат,. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 14 жовтня 2014 р. вона та її покійний чоловік - ОСОБА_4 уклали з відповідачем ОСОБА_2 договір довічного утримання, за умовами якого відчужувачі передали, а ОСОБА_2 , як набувач прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1 . Ця квартира належала їм, як відчужувачам, в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло. Також згідно договору довічного утримання набувач зобов`язувалась надавати відчужувачам довічне матеріальне забезпечення, а також усі види догляду. Спочатку відповідачка частково виконувала свої зобов`язання, але з часом, особливо після смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона взагалі перестала це робити. Відповідачка стала гірше відноситися до неї, дозволяла собі кричати на неї, ображала. При цьому відкрито заявляла, що вона вже має у своїй власності половину квартири, а її здасть у психіатричну лікарню, оскільки вона є психічно хворою жінкою. ОСОБА_2 за надані з її пенсії грошові кошти оплачувала комунальні послуги, купляла необхідну її їжу , медикаменти. В лютому 2015 р. ОСОБА_2 , в якої знаходилися ключі від вхідних дверей до квартири, за її відсутності проникла в приміщення та, як виявилось пізніше, забрала всі її особисті документи: паспорт громадянина України, картку платника податків, пенсійне посвідчення, копію договору довічного утримання та інші документи. Харчуванням відповідачка її не забезпечувала , продукти харчування купляла за власні кошти, сама готувала їжу. Необхідні лікарські засоби купляла сама. Така бездіяльність відповідачки ОСОБА_2 , що триває протягом тривалого часу - більше одного року, свідчать про неналежне виконання нею передбачених договором обов`язків. У зв`язку з чим, позивач просить суд розірвати укладений між сторонами договір довічного утримання від 14.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

21.07.2016 року представник відповідачки подала заперечення на позовну заяву, в якій зазначила, що догляд та опікування відчужувачами здійснювалися ОСОБА_2 задовго до укладення договору, починаючи з 2005 року, що і стало підставою для письмового оформлення давно триваючих правовідносин у письмовій формі договору. Виконання набувачем зобов`язань згідно умов договору здійснювалося у повному обсязі. Вимогу позивача, ОСОБА_3 , щодо розірвання договору довічного утримання №1689 вважає необгрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, оскільки після чергового курсу лікування у Психоневрологічному диспансері, племінниці ОСОБА_3 . ОСОБА_1 , поселилася у квартирі, що згідно договору довічного утримання належить набувачу ОСОБА_2 . Набувач, враховуючи захворювання ОСОБА_3 на цукровий діабет а також похилий вік, вирішила не створювати конфліктних ситуацій щодо проживання даної особи у квартирі, що є приватної власністю набувача, але захотіла встановити особу родички, знати не лише її ім`я, але й прізвище та по батькові, однак племінниця категорично відмовилася повідомляти своє повне ім`я. З серпня місяця 2015 року перебування племінниці ОСОБА_3 у квартирі набувача отримало постійний характер. Увечері 08.09.2015р. ОСОБА_2 повинна була зробити чергову ін`єкцію ОСОБА_3 , однак цього разу відчужувач та її племінниця ОСОБА_5 не допустили набувача у квартиру та повідомили про те, що квартира належить племінниці, а тому і догляд за нею здійснюватиметься, ОСОБА_5 , особисто. Починаючи з вересня місяця позивач разом з племінницею вимагають у набувача розірвання договору та відмови від права власності на всю квартиру, а також повернення будинкової книги та техпаспорту, які знаходяться у ОСОБА_2 . Однак дані вимоги є безпідставними та незаконними, оскільки виконання зобов`язань у повному обсязі підтверджується підписами відчужувача в отриманні грошових коштів, квитанціями, а також свідками з числа сусідів, дільничого лікаря, продавця ринкута фармацевта (а.с.51-53, т.1).

13.07.2017 року представник позивачки подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила розірвати укладений між сторонами договір довічного утримання від 14.10.2014 р., згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачки понесені витрати за комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1 та судові витрати по справі (а.с.137-139, т.1).

01.02.2018 року представник відповідачки, подала заперечення на заяву про збільшення позовних вимог, в якому зазначила, що згідно договору довічного утримання ОСОБА_2 повинна була оплачувати витрати на комунальні послуги понесені ОСОБА_3 , однак даний договір не поширюється на оплату комунальних послуг, якими користуються родичі відчужувача, зокрема племінниця ОСОБА_6 , її син, чоловік, мати (сестра ОСОБА_3 ), а також інші особи, які перебувають за даною адресою та користуються комунальними послугами. Просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.165, т.1)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.10.2018 року клопотання представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 про виклик свідка, та клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_8 про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання в якості свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с.192, т.1).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.02.2021 року залучено до участі в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 року, стягнення судових витрат в якості правонаступника позивача ОСОБА_1 (а.с.78-79, т.2).

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили суд позов задоволити.

Представник відповідача проти заявлених вимог заперечив повністю, про що зазначено у запереченнях на позовну заяву. Просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 745 ЦК України).

14 жовтня 2014 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Відчужувачі) та ОСОБА_2 (Набувач) укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1690 (а.с.11-12, т.1).

За умовами п. 1. наведеного вище договору, Відчужувачі ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) передають у власність Набувачеві ( ОСОБА_2 ) квартиру АДРЕСА_1 , взамін чого Набувач ( ОСОБА_2 ) зобов`язується забезпечувати відчужувачів утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених цим договором. Загальна площа квартири 47,2 кв.м., житлова площа 32,2 кв.м.

Відповідно до п. 5. договору, Набувач зобов`язана надавати Відчужувачам довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). Оцінка матеріального забезпечення, яке сплачується Набувачем кожному з Відчужувачів складає 300 грн. на місяць.

Пунктом 5.2. договору сторони визначили, що догляд (опікування), що надається відчужувачам, включає в себе:

а) надання побутових послуг (прання постільної білизни - один раз на 14 днів, послуги перукарні - один раз на місяць, ремонт побутової , а також аудіо, відеотехніки тощо). Оцінюється сторонами у суму 300 грн. на місяць кожному з відчужувачів;

б) забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів на суму 500 грн. на місяць на кожного з відчужувачів, але не може перевищувати 10 000 грн. на рік на кожного з відчужувачів. Якщо в поточному місяці сума витрат на ліки будуть більшими чи меншими зазначених в даному пункті сум, вважається належним виконанням відповідне перерахування суми на лікувальні засоби у наступних місяцях, але не більше ніж за один рік;

в) забезпечення відчужувачів необхідними продуктами харчування на суму 400 грн. на місяць на кожного з відчужувачів, але не може перевищувати 10 000 грн. на рік на кожного з відчужувачів;

г) надання відчужувачам медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо), а також надання первинної медико-санітарної допомоги безпосередньо набувачем (вимірювання артеріального тиску, здійснення профілактичних заходів тощо);

г) надання будь-якої іншої допомоги;

д) вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувачів всіма засобами , предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо.

До обов`язків Набувача також входить виконання додаткових доручень Відчужувачів, необхідних для забезпечення останніх належним доглядом.

Набувач зобов`язується забезпечувати Відчужувача житлом у вищезазначеній квартирі, яка їй передана за даним договором, довічно. Для проживання Відчужувачу надається вся квартира, яка є предметом даного договору.

Набувач зобов`язана у разі смерті Відчужувачів поховати кожного з них.

Пунктом 5.5. визначено, що у разі смерті одного з Відчужувачів Набувач має забезпечувати утримання (доглядом) другого з подружжя в розмірі, який встановлено у п.5 цього договору на одного з подружжя.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер Відчужувач за договором довічного утримання від 14.10.2014 р. ОСОБА_4 , у віці 74 роки (а.с.16, т.1).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер Відчужувач за договором довічного утримання від 14.10.2014 р. ОСОБА_3 , у віці 88 років (а.с.50, т.2).

Також, судом встановлено, що все належне майно ОСОБА_3 , де б воно не було та з чого б воно не складалось, померла ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі заповіту, посвідченого нотаріально 16.11.2015 р. (а.с.68, т.2)

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 24.02.2021 року залучено у якості правонаступника -померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_1 (а.с.78, т.2).

Предметом заявлених позовних вимог є розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франкіського міського нотаріального округу Юрчаком О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1690, згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , з підстав неналежного виконання Набувачем ( ОСОБА_2 ) умов спірного договору щодо утримання (догляду) Відчужувача ( ОСОБА_3 ).

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Пунктом 15 договору довічного утримання від 14.10.2014 р. сторони обумовили, що цей договір може бути розірвано за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини..

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач вказувала про належне виконання останньою умов договору довічного утримання від 14.10.2014 р., зокрема, щодо забезпечення ОСОБА_3 грошима, придбаванням ліків, прибиранням квартири та виконанням інших доручень відчужувача.

На підтвердження наведених вище обставин, відповідач просила суд допитати в ході розгляду цієї справи свідків.

Так, допитаний під час розгляду цієї справи свідок ОСОБА_10 зазначила, що вона була дільничим лікарем терапевтом, а подружжя ОСОБА_13 були її пацієнтами та вона надавали їм медичну допомогу. ОСОБА_2 здійснювала за ними догляд, прибирала, готувала їсти, виконувала призначення лікаря. Як помер чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ходила разом з ОСОБА_3 на базар та на прогулянки.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту зазначила, що коли не стало чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 доглядала її, з повагою і турботливістю відносилася до неї. Сплачувала комунальні послуги. Після смерті чоловіка бачила ОСОБА_3 у дворі, і коли вона ходила до церкви та на базар.

Також, за клопотанням представника позивача, судом, під час розгляду цієї справи, було допитано свідка ОСОБА_9 ..

Так, свідок ОСОБА_9 повідомила суд, що її чоловік та ОСОБА_3 були брат і сестра. Вони помогли поховати їй її чоловіка. Чоловіка ховали за гроші ОСОБА_3 . Крім того, як вказувала свідок, ОСОБА_3 скаржилася на невиконання ОСОБА_2 своїх обов`язків за вказаним договором. За показами свідка, одного дня їй зателефонувала ОСОБА_3 скаржилася що, ОСОБА_2 хоче відвести у дурку, плакала, казала, що у квартиру дзвонили чужі чоловіки, лякали.

За змістом ч. 1 ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 зверталась до прокуратури м.Івано-Франківська із заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст. 190 КК України.

Крім того, в якості підтвердження позовних вимог, позивачем приєднані копії квитанцій за комунальні послуги, що сплачувалися особисто ОСОБА_3 .

Відповідачем не надано документів на підтвердження придбання продуктів харчування та оплату комунальних послуг, а також надання грошових коштів, в період після звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом.

Таким чином, відповідачем не доведено обставини свідчать про те, що вона належним чином виконувала умови договору з моменту його укладення до часу звернення позивачки до суду.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконала, прийняті на себе обов`язки, визначенні спірним договором довічного утримання, в повному обсязі не здійснювала.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

За таких обставин, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем умов спірного договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 є доведеними, обґрунтованими та в цій частині підлягають до задоволення.

Також, ОСОБА_3 було заявлено вимоги про стягнення понесених витрат за комунальні послуги.

Однак, такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки договором довічного утримання не передбачено такого обов`язку.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд, на основі повно та всебічно досліджених доказів, оцінивши їх належність, достатність, достовірність та логічний взаємозв`язок, прийшов до висновку, що вимоги позивача є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст.ст.651, 755 ЦК, керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання від 14.10.2014 року, стягнення судових витрат задоволити частково.

Розірвати договір довічного утримання від 14.10.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Юрчаком О.В., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: Повний текст рішення виготовлено 25.06.2021 року.

Суддя Пастернак І.А.