Провадження № 2/161/477/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 січня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виділення в натурі частки зі спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

01.7.2020 позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідачів, який обгрунтовував тим, що відповідно до договору дарування від 18.01.2017 ОСОБА_1 набув право власності на 21/100 частку вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення №1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 127,1 кв.м., якою наразі самостійно користується та володіє.

На даний час порядок користування, утримання та збереження приміщення між співвласниками будівлі не визначений, угода про спосіб виділення часток в натурі зі спільного володіння не укладалася, відомості про співвласників будівлі та розмір їх часток позивачу невідомі, у зв`язку з чим в останнього виникає необхідність у виділі в натурі частки вказаного нежитлового приміщення у власність, яка в свою чергу є визначеною та відокремленою.

Вважає, що виділ зі спільного нежитлового приміщення ідеальної частки 21/100 в натурі слід здійснювати без визначення грошової компенсації за відхилення від вартості у зв`язку із розподілом по фактичному користуванню частинами будівлі всіма співвласниками, а саме в розмірі 127,1 кв.м.

А тому просив виділити йому -- ОСОБА_1 у власність 21/100 частку спільного майна вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , в натурі в розмірі 127,1 кв.м. та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 21/100 частку спільного майна вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 08.07.2020 справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому провадженні ухвалою суду від 05.10.2020 закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_6 на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв`язку із наявністю відомостей про смерть останньої.

Одночасно з цим, 05.10.2020 підготовче провадження у справі було закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також відзиви на пред`явлений позов не подавали.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що згідно повідомлення КП ВО БТІ №10 від 14.05.2020, станом на 31.12.2012 р. право власності на об`єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за: ОСОБА_4 (приватна власність) 1/1 частки нежитлового приміщення загальною площею 250,4 кв.м. (бувша частка 40/100), ОСОБА_5 (приватна власність) 1/1 частки приміщення бару загальною площею 100,7 кв.м. /Літер А-5/ (бувша частка 11/100), ОСОБА_7 (приватна спільна часткова власність) 21/100 частина вбудовано-прибудованого приміщення загальною площею 125,7 кв.м., ОСОБА_6 (приватна спільна часткова власність) 8/100 частин вбудовано-прибудованого приміщення загальною площею 54,0 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (приватна спільна часткова власність) 20/100 частин вбудовано-прибудованого приміщення (а.с.9).

З матеріалів дослідженої судом інвентаризаційної справи № 59346 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що остання інвентаризація проводилась за заявою ОСОБА_7 від 13.02.2012 по вбудовано-прибудованому приміщенню за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: вбиральні 17 площею 1,8 кв.м., приміщення 21 площею 68,1 кв.м., кладової 22 площею 16,1 кв.м., приміщення 23 площею 26,2 кв.м., приміщення 23а площею 11,0, тамбура 24 площею 2,2 кв.м., всього 125,4 кв.м.

Відповідно до договору дарування від 18.01.2017 посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., ОСОБА_7 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_1 прийняв безоплатно від дарувальника належну йому на праві приватної власності 21/100 частку вбудовано-прибудованого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: вбиральня 17 площею 1,8 кв.м., приміщення 21 площею 68,1 кв.м., кладова 22 площею 16,1 кв.м., приміщення 23 площею 37,5 кв.м., тамбур 24 площею 2,2 кв.м., що становить 21/100 частки нежитлового приміщення загальною площею 125,7 кв.м. (а.с.10-12).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.03.2020 підтверджується державна реєстрація права власності на вищевказане нерухоме майно за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) (а.с.18-19).

Договір про порядок користування приміщеннями будинковолодіння між співвласниками, якими є сторони у справі, не укладався. Відповідачі користуються нежитловим приміщенням на власний розсуд.

Згідно зі ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 статті 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.

Відповідно до висновку судового експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №99/5 від 21.05.2020 ТОВ «Волинсь-Експерт» виділ в натурі у власність 21/100 частки вбудовано-прибудованого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 можливий.

На розгляд суду експерт виносить один варіант виділу в натурі 21/100 частки. Загальна площа вбудовано-прибудованого приміщення станом на час визначення часток становила 651,0 кв.м.

На 21/100 частки вбудовано-прибудованого приміщення експерт пропонує виділити:

-тамбур (24) площею 2,2 кв.м.;

-приміщення (23) площею 37,5 кв.м.;

-кладова (22) площею 16,1 кв.м.;

-приміщення (21) площею 68,1 кв.м.;

-коридор (17а) площею 1,4 кв.м. (знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_1 згідно технічного паспорту);

-вбиральня (17) площею 1,8 кв.м.

Всього загальна площа по частці вбудовано-прибудованого приміщення, що пропонується для виділу ОСОБА_1 , становить 127,1 кв.м.

В даному варіанті не передбачається виконання переобладнань і будівельних робіт по влаштуванню двох ізольованих частин приміщень: частини приміщень є ізольованими з ізольованими входами та автономними інженерними мережами (а.с.20-32).

Оцінивши вищенаведений висновок експерта, суд, приходить до висновку, що експертиза, за результатами якої складено вказаний висновок проведена у відповідності з принципами об`єктивності та повноти експертного дослідження, визначеними ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», а також приписами ст. 102 ЦПК України, сам висновок є повним, чітким та конкретним, експерт дослідив всі надані матеріали.

Крім того, експертом було взято до уваги зафіксоване станом на 01.08.2019 у технічному паспорті на 21/100 частки вбудовано-прибудованого приміщення збільшення його загальної площі на 1,4 кв.м. за рахунок поточного ремонту (коридор 17а) (а.с.13-17).

Вирішуючи питання щодо варіанту виділу, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що такий виділ не потребує перепланування та переобладнання будівлі по фактичному користуванню співвласниками частинами приміщень.

Тому, з врахуванням факту проведення поточних ремонтних робіт, а саме створення коридору (приміщення 17а) площею 1,4 кв.м., а відтак збільшення загальної площі приміщення, належного на праві приватної часткової власності ОСОБА_1 з 125,7 кв.м. до 127,1 кв.м., виділ частки є технічно можливим без відхилення від розміру часток наближених до ідеальних.

Разом з тим, з висновку експерта вбачається, що площа приміщень, які пропонується виділити ОСОБА_1 127,1 кв.м., є меншою від площі, яка відповідала б його ідеальній частці 21/100 136,7 кв.м.

Однак, на компенсацію вартості відхилення площі приміщень від ідеальної частки позивач не претендує.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, стосовно особи, майно якої виділено в натурі, спільна власність припиняється, але зберігається щодо інших учасників спільної власності, які не бажають реалізовувати право на виділення своїх часток із спільного майна, якщо їх залишається більше двох.

Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням висновку експерта, суд дійшов висновку, що виділення в натурі заявлених позивачем приміщень відповідає інтересам позивача, не порушує права інших осіб, а тому, позовні вимоги підлягають до задоволення.

За клопотанням позивача понесені ним судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.358, 364 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі та визнати приватною власністю ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення №1 по АДРЕСА_1 , яка складається з:

-тамбуру (24) площею 2,2 кв.м.;

-приміщення (23) площею 37,5 кв.м.;

-кладової (22) площею 16,1 кв.м.;

-приміщення (21) площею 68,1 кв.м.;

-коридора (17а) площею 1,4 кв.м.;

-вбиральні (17) площею 1,8 кв.м.

а всього загальною площею 127,1 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на 21/100 частин вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

Право власності на виділене майно підлягає державній реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.02.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій