Провадження №2/523/1217/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі :

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом -

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики,

ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ) звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 18107,55 доларів США.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) зазначив, що у 21.09.2015 року та 12.11.2015 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за яким 15.10.2015 року Позивач платежем із використанням системи SWIFT Відповідачу перерахував гроші у сумі 17412 доларів США та 14.11.2015 року платежем із використанням системи ІНФОРМАЦІЯ_1 (Western Union) Відповідачу перерахував гроші у сумі 4000 доларів США. Відповідач зобов`язалися повернути указані грошові кошти протягом чотирьох років із дня отримання позики. Протягом 2016-2018 років Відповідачем було повернуто частину позики на загальну суму 3815 доларів США. Таким чином, загальна сума боргу ОСОБА_3 за договором позики становить 18107,55 доларів США, яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь основну суму боргу у розмірі 17597 доларів США. та три відсотки річних 510,55 доларів США за користування коштами, а також 5162 грн. сплаченого судового збору.

В підтвердження зазначеного позивачем надані докази укладення зазначеного договору позики, що зафіксовані в листуванні засобами мобільного інтернет зв`язку з перекладом, а також підтвердження перерахування грошей Відповідачу та часткове повернення позики.

На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути за відсутності ОСОБА_3 на підставі поданих доказів.

Відповідачка на судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухав представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих позивачем документів долучених до матеріалів справи вбачається, що дійсно між ОСОБА_5 ( ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за яким 15.10.2015 року Позивач платежем із використанням системи SWIFT Відповідачу перерахував гроші у сумі 17412 доларів США та 14.11.2015 року платежем із використанням системи Вестерн Юніон (Western Union).

Між сторонами договору визначений строк повернення позики протягом 4 (чотирьох) років із дня отримання позики

В подальшому, протягом 2016-2018 років, ОСОБА_3 повернула частину позики на загальну суму 3815 доларів США, проте решта позики, у розмірі 17597 доларів США залишилися не повернутими.

У квітні 2020 року Позивач звертався до Відповідачки з вимогою, про повернення позики, проте остання залишила зазначену вимогу поза увагою та ігнорує телефонні дзвінки.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтєю 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) устрок та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу..

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно із частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв`язку із наведеним суд вважає, що позов ОСОБА_6 ( ОСОБА_2 ) є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При подані позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 5162 грн., суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в повному розмірі.

Керуючись ст. ст. 3, 4-7,1-13, 17- 18, 109, 131,137, 141, 211, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (остання відома адреса: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН № НОМЕР_1 , (прож. АДРЕСА_3 ),на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) грошовий борг в сумі 18107,55 доларів США, що складається з суми основного боргу у розмірі -17597,00 (сімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) доларів США і три відсотки річних в розмірі -510,55 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІПН № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) судові витрати : судовий збір в розмірі 5162,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів (ч.6ст259 ЦПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2021 р.

Суддя