Справа № 202/3312/21
Провадження № 2-о/202/101/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Терещук Л.І., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, в якій зазначає, що з 6 червня 2009 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , з яким проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останнім часом відносини між нею і чоловіком погіршилися. ОСОБА_2 постійно пиячить, ніде не працює, застосовує психологічне та фізичне насильство, яке виражається у постійних погрозах, залякуванні, цькуванні, штовханні та застосуванні фізичної сили. У зв`язку з наведеним нею неодноразово викликалася поліція, якою відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про адміністративне правопорушення. Постановами суду ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Крім того, відносно ОСОБА_2 були винесені термінові заборонні приписи. Заявник звертає увагу, що на час дії обмежувального припису ОСОБА_2 має можливість мешкати разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2 .

За цих підстав ОСОБА_1 просить видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 на строк шість місяців, заборонивши йому перебувати в місці спільного проживання з нею за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менш ніж 200 метрів до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_2 з`явився в судове засідання, проти задоволення заяви заперечував, пояснивши, що дійсно вживав алкогольні напої, притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, однак бажає змінити свою поведінку та примиритися з дружиною, для чого йому необхідний деякий час.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 червня 2009 року.

Мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони спільно проживають у належній їм квартирі АДРЕСА_3 .

Як зазначено в заяві, наразі заявником подана заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства відносно своєї дружити ОСОБА_1 , яке виразилося в тому, що 4 квітня 2021 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного і фізичного характеру, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки та погроз фізичної розправи.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства відносно своєї дружити ОСОБА_1 , яке виразилося в тому, що 16 квітня 2021 року о 20 годині 53 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_4 , в стані алкогольного сп`яніння виражався відносно ОСОБА_1 нецензурною лайкою та погрожував їй.

Також постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2021 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яке виразилося в тому, що 21 квітня 2021 року о 01-00 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння порушив вимоги термінового заборонного припису, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 10 червня 2021 року відносно ОСОБА_2 був складений терміновий заборонний припис строком на 5 діб, яким зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а також в будь-який спосіб контактування з нею.

Відповідно до зазначеного припису, 10 червня 2021 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 залякував дружину, гучно кричав, сварився, чим вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_1 .

Звертаючись із заявою про встановлення обмежувального припису, заявник посилається на те, що з боку її чоловіка ОСОБА_2 вчиняється домашнє насильство та існує ризик його продовження.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд враховує, що організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. При цьому не мають правового значення мотиви, з яких вчиняється насильство, та не є обов`язковою наявність у діях кривдника ознак адміністративного чи кримінального правопорушення.

Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази переконливо свідчать, що з боку ОСОБА_2 має місце вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_1 , яке, зокрема, полягає у застосуванні психологічного насильства.

Факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно ОСОБА_1 підтверджується постановами суду від 27 квітня 2021 року та 19 травня 2021 року, якими якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, а також копією термінового заборонного припису від 10.06.2021 року.

Суд вважає, що в даному випадку існує реальний ризик продовження або повторного вчинення з боку ОСОБА_2 домашнього насильства відносно заявника, що підтверджується неодноразовим систематичним вчиненням ним відносно дружини за місцем їх спільного проживання протиправних дії, які мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і встановлений відносно нього терміновий обмежувальний приписи виявився неефективним.

Отже, з огляду на притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за домашнє насильство та видачу відносно нього термінового припису за фактом вчинення ним протиправних дій відносно дружини ОСОБА_1 , дійсно існує ризик продовження або повторного вчинення ним у майбутньому домашнього насильства, зокрема психологічного, відносно дружини, оскільки між ними наявні негативні відносини на ґрунті зловживання ОСОБА_2 алкогольними напоями, що підтверджено останнім у судовому засіданні, та з його боку мають місце словесні образи та погрози на адресу дружини, які можуть викликати в неї побоювання за свою безпеку, спричинити їй емоційну невпевненість, завдати шкоди її психологічному здоров`ю.

За таких обставин суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , яким строком на два місяці заборонити йому: перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 ; наближатися ближче ніж 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її чи в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 чи контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Суд вважає, що застосування таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника протягом двох місяців буде достатнім для запобігання ризику продовження чи повторного вчинення ним домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , його виправлення з урахуванням позиції змінити свою поведінку та налагодити відносини у родині.

На переконання суду, видача обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , у тому числі шляхом заборони перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , є легітимним заходом, пропорційним втручанню в його права та свободи, оскільки такий захід пов`язаний, насамперед, з його протиправною поведінкою. Більш того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 має можливість на час дії обмежувального припису тимчасово проживати в житлі своїх батьків у місті Дніпрі.

Таким чином, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 350-5, 350-6 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на два місяці у вигляді тимчасового обмеження прав особи, а саме заборонити:

- перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_3 ;

- наближатися ближче ніж 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- особисто чи через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її чи в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею;

- вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 чи контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В іншій частині заяви відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення.

Про видачу обмежувального припису проінформувати ВП № 2 ДРУП ГУНП України в Дніпропетровській області та адміністрацію Індустріального району Дніпровської міської ради.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Ю. Марченко