Справа № 630/87/19
Провадження № 2/630/4/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Санжаровського С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 630/87/19 (провадження № 2/630/4/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки майна у натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника - ОСОБА_4 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

1) виділити ОСОБА_1 у натурі 18/27 частин у житловому будинку літ. «А-1», загальною площею 70,60 кв.м., житловою площею 42,60 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 наступні приміщення, будівлі та споруди, а саме: в житловому будинку літ. «А-1» ванну 1-1, площею 7,60 кв.м., коридор 1-2, площею 2,5 кв.м., кухню 1-3, площею 8,50 кв.м., житлову 1-4, площею 13,80 кв.м., житлову 1-5, площею 15,50 кв.м., житлову 1-6, площею 13,30 кв.м., сіни І, площею 9,40 кв.м., та надвірні будівлі і споруди: сараї літ. «Е», «Ж», навіс літ. «З»,вбиральня літ. «К», душ літ. «І», колонка літ. «К1», зливна яма літ. «Я»;

2) залишити відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на 1/3 частину в житловому будинку, загальною площею 74,90 кв.м., житловою площею 45,40 кв.м., до яких входять наступні приміщення: коридор 2-2, площею 2,6 кв.м., кухня 2-3, площею 8,00 кв.м., житлова 2-4, площею 12,70 кв.м., житлова 2-5, площею 15,80 кв.м., кухня 2-6, площею 8,80 кв.м., житлова 2-7, площею 16,90 кв.м., веранда ІІ, площею 9,60 кв.м., тамбур ІІІ, площею 0,50 кв.м., та надвірні будівлі: сараї літ. «Б», «В», «Г», вбиральня літ. «Д»;

3) припинити право спільної часткової власності;

4) визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до часток співвласників житлового будинку.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_4 вказав, що житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності кільком співвласникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , та фактично складається з двох ізольованих частин, кожна з яких має окремий самостійний вихід. Тому між співвласниками склався усталений порядок користування будинком. В той же час, позивач ОСОБА_1 не може самостійно розпоряджатися своєю власністю без згоди інших співвласників, його право користування земельною ділянкою порушено тим, що розмір ділянки, якою він фактично користується, не відповідає розміру частки у праві власності на житловий будинок. Через це він не може дійти згоди з відповідачами, аби врегулювати питання розподілу земельної ділянки в позасудовому порядку.

Ухвалою від 20 березня 2019 року відкрито провадження в справі та призначено проведення підготовчого судового засідання.

В межах визначеного судом строку представником відповідачів ОСОБА_5 поданий відзив від 09 квітня 2019 року, в якому вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнаються вимоги про виділ частки житлового будинку в натурі та припинення права спільної часткової власності на цей будинок. Але у вирішення питання про визначення порядку користування земельною ділянкою представник відповідачів ОСОБА_5 вказала не необхідність прийняття до уваги укладеного 15 січня 1953 року між попередніми власниками житлового будинку договору конкретного користування домоволодінням. За цим договором у користуванні відповідачів повинна перебувати ділянка площею 535 кв.м., а у позивача - 734 кв.м.

Інших процесуальних заяв по суті справи не подано.

Ухвалою від 09 квітня 2019 року були витребувані від КП «Люботинське БТІ» матеріали інвентаризаційної справи № 719 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 06 червня 2019 року на підставі клопотання представників сторін було призначено в судові будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса.

26 січня 2021 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 15353/19521, складений 14 грудня 2020 року.

Ухвалою від 11 травня 2021 року підготовче провадження в справі було закрито і призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, здійснивши виділ частки житлового будинку, яка фактично займає ОСОБА_1 , та при визначенні порядку користування земельною ділянкою просив застосувати перший варіант, запропонований висновком експерта, бо, виходячи з вимог ст. 120 ЗК України, це відповідатиме розміру частки позивача у праві власності на житловий будинок.

Представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засідання підтвердила визнання відповідачами вимоги ОСОБА_1 про виділ частки житлового будинку в натурі. Але вона заперечила проти застосування першого варіанту висновку судового експерта при вирішення питання про порядок користування земельною ділянкою, наголосивши на необхідності врахування договору конкретного користування домоволодінням.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали виступ свого представника та пояснили, що з ОСОБА_1 у них напружені відносини, бо він не дозволяє проводити роботи пов`язані з виготовленням документів на будинок і земельну ділянку.

Вислухавши промови сторін та їх представників, дослідивши наявні в справі матеріали, в судовому засіданні суд встановив наступне.

Спірним є житловий будинок АДРЕСА_1 . Співвласниками житлового будинку являються: в 18/27 (або 36/54) - ОСОБА_1 , позивач в справі, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 грудня 2016 року за реєстр. № 4090 приватним нотаріусом ХРНО Гонтаренко С.Л.; в 14/54 (7/54+7/54) - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 травня 2017 року за реєстр. № 2-190 Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, та на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області 06 листопада 2017 року в справі № 630/369/17; в 4/54 - ОСОБА_3 на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області 06 листопада 2017 року в справі № 630/369/17.

Згідно з технічним паспортом, виготовленим Люботинським БТІ станом на листопад 2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літ. «А-1» з прибудовами літ. «А1-1», «А2-1» і «А3-1», з сіньми літ «а2» і верандою літ. «а3» загальною площею 145,50 кв.м, в тому числі житловою площею 88,00 кв.м, з надвірними будівлями: убиральні літ. «Д» і «К», душ літ. «І», сараї літ. «Б», «Е», «Ж», «В» і «Г», навіс літ. «З», зливна яма літ. «Я», колонка літ. «К1». В технічному паспорті також є позначка про закріплення за житловим будинком земельної ділянки площею 1242,00 кв.м на підставі договору забудови від 23 листопада 1946 року, але площа земельної ділянки по фактичному користуванню складає 1269,00 кв.м.

Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 719 на житловий будинок АДРЕСА_1 , первісно право власності на спірний житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в рівних частках, тобто по 1/3 частині за кожним, на підставі договору на право забудови ділянки землі від 23 листопада 1946 року.

Між співвласниками 15 січня 1953 року був укладений договір конкретного користування домоволодінням, згідно з яким у користування ОСОБА_6 і ОСОБА_8 відійшли 3/5 частин житлового будинку, які складаються з трьох кімнат, кухні, коридору, веранди зі східного боку, а в користування ОСОБА_7 перейшли 2/5 частин будинку, які складаються з двох кімнат, кухні, коридору, веранди з західного боку і сараю.

Цей договір був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Люботинської районної державної нотаріальної контори Харківської області 15 січня 1953 року за реєстр. № 53. Фактичний поділ житлового будинку та земельної ділянки був проведений виконавчим комітетом Люботинської міської ради Депутатів трудящих Харківської області, що підтверджується актом від 22 липня 1952 року та документами інвентаризаційної справи № 719, в яких міститься схематичне зображення конфігурації земельних ділянок та приміщень житлового будинку, які передаються у користування співвласників. Зокрема, у користування співвласникам ОСОБА_6 і ОСОБА_8 виділено земельну ділянку площею 734,00 кв.м, а в користування співвласника ОСОБА_7 - 535,00 кв.м.

Відповідно до ст.ст. 62, 65 ЦК УРСР (в редакції 1922 року) володіння, користування та розпорядження спільною власністю повинно провадитись за загальною згодою всіх учасників; кожний власник має право вимагати виділу своєї частки з спільного майна, оскільки це не суперечить закону чи договору. Коли угоди про спосіб виділу не досягнуто, то майно за судовим рішенням ділиться в натурі, оскільки це є можливим без непомірної шкоди його господарському призначенню; в противному випадку власник, який виділяється, одержує грошову компенсацію.

Згідно зі ст. 118 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, то вона обов`язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок.

Таким чином, укладений між первісними співвласниками договір конкретного користування домоволодінням є обов`язковим для виконання кожним з них та підлягає врахуванню при вирішені будь-яких спірних питань, пов`язаних з володінням та розпорядженням житловим будинком та земельною ділянкою.

Матеріалами інвентаризаційної справи № 719 та матеріалами цивільної справи підтверджується поступовий перехід права власності в порядку спадкування від співвласників ОСОБА_6 і ОСОБА_8 до позивача ОСОБА_1 , а від співвласника ОСОБА_7 - до відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Ч. 4 ст. 358 ЦК України передбачено, що якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

З викладеного слід зробити висновок, що сторони в справі повинні дотримуватися умов договору конкретного користування домоволодінням, який був укладений 15 січня 1953 року.

Ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Згідно зі ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 15353/19521, складений 14 грудня 2020 року, експертом запропоновано один варіант розподілу житлового будинку та, відповідно, три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою.

Так, за запропонованим варіантом розподілу будинку передбачається, що співвласнику ОСОБА_1 можливо виділити на його частку у спірному будинку наступні приміщення: ванну «1-1» площею 7,60 кв.м, коридор «1-2» площею 2,50 кв.м, кухню «1-3» площею 8,50 кв.м, житлову кімнату «1-4» площею 13,80 кв.м, житлову кімнату «1-5» площею 15,50 кв.м, житлову кімнату «1-6» площею 13,30 кв.м, сіни І площею 9,40 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. «Е» і «Ж», навіс літ. «З», вбиральню літ. «К», душ літ. «І», колонку літ. «К1», зливну яму літ. «Я»; а співвласникам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на їх спільну частку можливо виділити у спірному будинку наступні приміщення: коридор «2-2» площею 2,60 кв.м, кухню «2-3» площею 8,00 кв.м, житлову кімнату «2-4» площею 12,70 кв.м, житлову кімнату «2-5» площею 15,80 кв.м, кухню «2-6» площею 8,80 кв.м, житлову кімнату «2-7» площею 16,90 кв.м, веранду ІІ площею 9,60 кв.м, тамбур ІІІ площею 0,50 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. «Б», «В» і «Г», вбиральню літ. «Д», огорожу 2-4.

Такий розподіл не передбачає здійснення перебудови у житловому будинку, розроблений на підставі усталеного фактичного використання сторонами житлового будинку, межа розподілу проходить по внутрішній суміжній стіні, яка розділяє будинок на дві ізольовані квартири, кожна з яких має окремий вихід. З запропонованим варіантом розподілу будинку сторони погодились, і такий варіант враховую умови укладеного 15 січня 1953 року договору конкретного користування домоволодінням.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 при поділі житлового будинку мають намір виступати єдиною групою співвласників по відношенню до іншого співвласника, ОСОБА_1 , окремим розрахунком, складеним судовим експертом, визначено ідеальні частки співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 по відношенню один до одного, в межах їх групи. Відповідно їх ідеальні частки складають 78/100 і 22/100 по відношенню до усіх будівель і споруд без врахування тієї частки, власником якої є ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлену під час судового розгляду технічну можливість проведення поділу спірного житлового будинку, суд задовольняє позов в частині вимоги про виділ частки з житлового будинку.

Що ж стосується вимоги про визначення порядку користування земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за адресою: АДРЕСА_1 , в користуванні сторін перебуває земельна ділянка площею 1269,00 кв.м.

Згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 15353/19521, складений 14 грудня 2020 року експертом запропоновано три варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою. Перший варіант розрахований за ініціативою представника позивача ОСОБА_4 , а інші два варіанти - за ініціативою представника відповідачів ОСОБА_5 .

Та перший варіант передбачає передачу в користування співвласнику ОСОБА_1 і групі співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельних ділянок, розмір яких у перерахунку на площу буде відповідати розміру частки у праві власності кожного з указаних співвласників на житловий будинок. На застосуванні саме цього варіанту наполягав представник позивача ОСОБА_4 .

Другий варіант визначення порядку користування земельною ділянкою розроблений судовим експертом у відповідності до умов укладеного 15 січня 1953 року договору конкретного користування домоволодінням, та передбачає передачу у користування співвласнику ОСОБА_1 земельної ділянки площею 734,00 кв.м, а групі співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - земельної ділянки площею 535,00 кв.м. На застосуванні саме цього варіанту наполягали відповідачі та їх представник.

Третій варіант визначення порядку користування земельною ділянкою розроблений судовим експертом, виходячи з ініціативи представника відповідачів ОСОБА_5 , та передбачає визначення площі земельних ділянок, які передаються в користування сторін, якщо за основу розрахунку будуть прийняті розміри часток у житловому будинку, застосовані при визначенні порядку конкретного користування будинком.

Усі три варіанти передбачають можливість передання сторонам частини земельної ділянки з забезпеченням повної ізоляції співвласників один від одного.

При визначенні порядку користування земельною ділянкою суд застосовує другий варіант, який відповідає умовам укладеного 15 січня 1953 року договору конкретного користування домоволодінням, обов`язкового для виконання співвласниками, якими є сторони по даній справі. Такий варіант не створює незручностей для сторін у користування земельними ділянками та надвірними спорудами, які розташовані на них, та був розроблений саме під час проведення фактичного розподілу домоволодіння на дві частини.

Доказів на підтвердження необхідності неприйняття судом до уваги умов укладеного 15 січня 1953 року договору конкретного користування домоволодінням при визначенні порядку користування земельною ділянкою представником позивача суду не надано.

За таких обставин, суд частково задовольняє позовну вимогу щодо визначенні порядку користування земельною ділянкою.

Керуючись ст.ст. 16, 358, 364, 376 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поділити в натурі житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , наступним чином:

Виділити в натурі ОСОБА_1 на належні йому 18/27 (що дорівнює 36/54) часток у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, наступні приміщення: ванну «1-1» площею 7,60 кв.м, коридор «1-2» площею 2,50 кв.м, кухню «1-3» площею 8,50 кв.м, житлову кімнату «1-4» площею 13,80 кв.м, житлову кімнату «1-5» площею 15,50 кв.м, житлову кімнату «1-6» площею 13,30 кв.м, сіни І площею 9,40 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. «Е» і «Ж», навіс літ. «З», вбиральню літ. «К», душ літ. «І», колонку літ. «К1», зливну яму літ. «Я»

виділити в натурі на 18/54 частин житлового будинку групі співвласників ОСОБА_2 (14/54) та ОСОБА_3 (4/54) з майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, наступні приміщення: коридор «2-2» площею 2,60 кв.м, кухню «2-3» площею 8,00 кв.м, житлову кімнату «2-4» площею 12,70 кв.м, житлову кімнату «2-5» площею 15,80 кв.м, кухню «2-6» площею 8,80 кв.м, житлову кімнату «2-7» площею 16,90 кв.м, веранду ІІ площею 9,60 кв.м, тамбур ІІІ площею 0,50 кв.м, та надвірні будівлі: сараї літ. «Б», «В» і «Г», вбиральню літ. «Д», огорожу 2-4, у частках згідно з розрахунком: ОСОБА_2 - 78/100 часток, а ОСОБА_3 - 22/100 часток.

Припинити право спільної часткової власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласником ОСОБА_1 з однієї сторони і групою співвласників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з іншої сторони.

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 1269,00 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 734,00 кв.м. та виділивши в користування співвласникам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 земельну ділянку площею 535,00 кв.м.

Межу розподілу земельної ділянки прокласти у такий спосіб:

на відстані 10,00 м від кута домоволодіння (крапка А) відрізок по прямій, що проходить по лінії розподілу житлового будинку;

від кута веранди літ. «а3» під кутом 450 відрізок довжиною 1,4 м;

по прямій відрізок довжиною 35,39 м, що розділяє тильну сторону земельної ділянки на відрізки 14,02 м та 13,98 м.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

25 червня 2021 року.