Справа № 296/5378/21
УХВАЛА

"23" червня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Петровська М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 16.11.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з неї на користь відповідача заборгованість у розмірі 6277,24 грн.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на дотримання вимог статей 26-30 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку, що вона не підсудна Корольовському районному суду м. Житомира та про необхідність передачі справи на розгляд до іншого суду з наступних підстав.

Положеннями статті 27 ЦПК України закріплено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому, статтею 28 ЦПК України передбачено можливість застосування правил альтернативної підсудності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" №3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивачем при зверненні із вказаним позовом до суду самостійно обрано альтернативну підсудність, передбачену частиною 12 статті 28 ЦПК України, з посиланням на те, що з наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та працює у м.Житомирі.

Так, частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону №1404-VIII.

Так, частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, місцем виконання виконавчого документу в розумінні статті 24 Закону №1404-VIII є місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна,

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

Як вбачається із наданих заявником копій постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2021р. та виконавчого напису - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В довідці про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру місцем проживання ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_1 .

З поданих ОСОБА_2 матеріалів не вбачається, що виконавчі дії в межах виконавчого провадження ВП №6478452 з примусового виконання виконавчого напису №24085 від 16.11.2020р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., здійснюються за місцем проживання боржника чи за місцем отримання боржником доходів в м.Житомирі, як зазначає позивач у позові.

Зважаючи на вказане, відсутні підстави для належного визначення підсудності даного позову Корольовському районному суду м. Житомира.

З огляду на те, що м.Луганськ відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України увійшло до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд позбавлений можливості передати справу за адресою місця проживання (перебування) боржника.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_2 пред`явила позов до ТОВ «Фінпром Маркет», яке являється стягувачем у виконавчому провадженні з виконання спірного виконавчого напису та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно положень ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Корольовському районному суду м.Житомира, у зв`язку з чим цивільну справу слід передати для розгляду за місцем знаходження відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» за загальними правилами підсудності відповідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, що відноситься до територіальної юрисдикції Ірпінського міського суду Київської області (08202, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7).

Керуючись статтями 27-32, 152, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Цивільну справу №296/5378/21 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області (08202, м. Ірпінь, вул. Мінеральна, 7).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. Петровська