ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/179/20
провадження № 2/753/171/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Каравасілі К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про відшкодування майнової та моральної шкоди,завданої внаслідок залиття

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.08.2015 року під час проведення випробувань о 20:00 в кухні квартири № 108 , власником якої є ОСОБА_2 на стояку гарячого водопостачання лопнула водозабірна арматура (кульовий кран), в наслідок чого було залито квартиру № 91 . Згідно акту комісії ТОВ «Перший український експертний центр» № 562 від 19.08.2015 року залиття квартири сталося по причині зриву шарового крану в квартирі АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 , що спричинило затоплення квартир № 100 , 99 , 91 , 92 , 83 , 74 . В результаті залиття було пошкоджено підлогу в коридорі, спільні, дитячій кімнаті, кухонні меблі, стеля на кухні та в санвузлі. Згідно звіту № 115/14 від 26.10.2015 року, розмір матеріального збитку, який завдано власнику квартири АДРЕСА_5 становить 42 366,77 грн., які позивач просить стягнути з відповідача разом із витратами на послуги експерта в розмірі 1200 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав заявлених в позові, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, звернувся до суду з заявою про застосування строку позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності.

17.08.2015 року була затоплена квартира АДРЕСА_5 , що підтверджується актом комісії № 562 від 19.08.2015 року ТОВ «Перший український експертний центр».

Як вбачається з акту комісії залиття квартири сталося по причині зриву шарового крану в квартирі АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 , що спричинило затоплення квартир № 100 , 99 , 91 , 92 , 83 , 74 .

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 22.03.2018 року було встановлено, що згідно висновку експерта № СЕ-1-1-408.16 від 10.08.2016 року за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної експертизи, встановлено, що першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт та міг лопнути в наслідок або за наслідками проведених монтажних робіт при його установці.

З чого вбачається, що саме ПАТ "ХК " Київміськбуд " повинно нести відповідальність у повному обсязі за шкоду, завдану залиттям квартири, оскільки саме першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт, що привели до його аварійного руйнування.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, судом встановлено, що позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки.

Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Вбачається, що позивач звернувся з даним позовом до суду здавши позов через засоби поштового зв`язку 23.12.2019 року, що підтверджується конвертом відправки поштової кореспонденції, який знаходиться в матеріалах справи.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи наведене, при вирішенні даного спору суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

При цьому, суд не приймає до уваги викладену позивачем позицію про те, що як тільки вона дізналася , хто є належним відповідачем, одразу подала позов до суду, оскільки викладена позиція суду у своїх процесуальних документах не може бути підставою для поновлення пропущеного строку позовної давності.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає звернення позивача до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, що мало місце 17.08.2015 року здійснено поза межами строку позовної давності.

За таких обставин, оцінивши докази, подані сторонами, встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77-83, 89, 95, 141, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про відшкодування майнової та моральної шкоди,завданої внаслідок залиття - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА