Справа № 369/3283/18
Провадження №8/369/12/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Середенко Б.С.

за участі представника заявника Новаковського П.М. ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника боржника адвоката Новаковського Петра Миколайовича про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Заявник адвокат Новаковський Петро Миколайович, який діє в інтересах боржника ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Свої вимоги заявник обґрунтовував, зокрема, тим, що 10.04.2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій формі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 26.03.2018 року. Заявник стверджує, що при видачі судового наказу судом не було встановлено факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 із сім`єю в АДРЕСА_1 , а також його активної добровільної участі у вихованні та матеріальній підтримці власних дітей. Судом не досліджено та не встановлено обставини щодо продовження спільного життя та ведення господарства ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_3 . Також вказав, що весь вільний час присвячує одноособовому вихованню важкохворої дочки ОСОБА_5 . Постійно забезпечує відвідування донькою школи, а також регулярне відвідування медичних закладів, що є життєво необхідним для доньки. Поза навчальним процесом донька перебуває під постійним доглядом батька, оскільки не може перебувати на одинці.

Враховуючи дані обставини просив суд заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити та скасувати судовий наказ Києво-Святошинського районного суду від 10.04.2018 року у справі № 369/3283/18.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник стягувача, проти вимог заперечував, просив суд відмовити в задоволенні заяви. На адресу суду надав пояснення в яких вказав, що обставини на які посилається заявник не є нововиявленими обставинами. Посилання боржника на те, що він матеріально допомагає дітям, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки аліменти регулярно не може стягнути навіть Державна виконавча служба, добровільно надавати кошти боржник відмовляється, тому потреба у стягненні аліментів не відпала.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої ст. 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ видано відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423, п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що заявник, посилаючись на те, що при видачі судового наказу не було встановлено факт постійного спільного проживання ОСОБА_4 із сім`єю, а також його активна участь у вихованні та матеріальній підтримці власних дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

10.04.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області видав судовий наказ по справі.

Даним наказом стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягнені щомісячно, починаючи з 26 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1600, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Положення частини другої статті 3 СК України, згідно з яким подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються лише офіційно зареєстрованих шлюбів.

Як вбачається з пояснень малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 приймає участь у вихованні і догляді хворої дитини. Сторони живуть разом в одному будинку, але в окремих кімнатах, спільного бюджету не мають, спільно господарство не ведуть, шлюбних відносин, притаманних подружжю не ведуть.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що сторони живуть разом, сім`ю забезпечую ОСОБА_3 . Також вказав, що всі рахунки боржника, на яких є заробітна плата арештовані. На його думку спільного бюджету сторони не мають.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та його представником не надано допустимих та належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Сам по собі факт проживання сторін в одному будинку не може слугувати автоматичним підтвердженням проживання сторін однією сім`єю на дату видачу судового наказу. Будь-яких інших доказів щодо спільного проживання матеріали справи не містять.

Стаття 429 ЦПК України унормовує розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами; за змістом частини другої цієї статті суд розглядає справу за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, нововиявленими обставинами за своєю суттю є фактичні дані, що в установленому законом порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення (частина друга статті 423 ЦПК України).

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

На відміну від нововиявлених обставин, нові обставини, тобто обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухвалені судового рішення, є новим обставинами.

За аналогією не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами нові докази.

Згідно з практикою ЄСПЛ процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, наявність доказу, недоступного раніше, який однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення «Праведная проти Росії» від 18 листопада 2004 року).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" встановлено, що скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Зазначені боржником обставини не є нововиявленими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу. Тобто, доводи заяви боржника про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, вони спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При цьому боржник не позбавлений права звернутися до суду з позовом про зменшення або припинення стягнення аліментів. Також суд зважує на те, що судовим наказом стягнено мінімальний розмір аліментів на дітей, встановлений чинним законодавством. Те, що батько допомагає у догляді за дитиною з особливими потребами, є його обов`язком, але дана обставина не виключає його обов`язку матеріально утримувати також і цю дитину.

Водночас визначені процесуальним законом підстави для відмови у видачі судового наказу у заяві боржника не наведені, а обставини, на які він посилається, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки навіть при наявності у суду на момент видачі оспорюваного судового наказу інформації про те, що боржник постійно проживає із сім`єю, добровільно бере участь у вихованні та матеріальній підтримці власних дітей, результат розгляду заяви стягувача про видачу судового наказу був би такий самий.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд судового наказу від 10.04.2018 за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, не доведеною, а тому, не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 423-429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника боржника адвоката Новаковського Петра Миколайовича про перегляд судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 22 червня 2021 року.

Суддя: Н.С. Пінкевич