ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2247/21 Справа № 199/5127/19 Головуючий у першій інстанції: Подорець О. Б. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5», треті особи: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 28.03.2019 року в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області по вул. Донецьке шосе, 182, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності відповідачу ТОВ "Дніпровський хлібокомбінат №5", при зміні напрямку руху не переконався в безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2019 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , належав позивачу на праві власності. Згідно висновку експертного дослідження №6442/1 від 16.04.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 341051,82 грн. За проведення експертного дослідження позивач сплатила 2800,00 грн. ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Дніпротрак», яке надало рахунок-фактуру №Д-0000228 від 20.05.2019, де зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Івеко» складає 269777,02 грн. Позивач також зазначила, що їй завдано моральної шкоди, яка виразилася у появі негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушенні сну, швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрої, пригніченості, нервозності, дратівливості, образливості, чутливості, реакції замикання, фіксованості на негативних переживаннях, емоційній напрузі, насторозі, невпевненості в собі, відчутті власної трудової неповноцінності, тривозі з приводу майбутнього. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (зокрема на проведення правових заходів), обумовили необхідність залучення значних душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. Тому позивач просила стягнути на свою користь з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» на відшкодування матеріальної шкоди 172577,02 грн., що складається з вартості відновлюваного ремонту в розмірі 269777,02 грн. за вирахуванням 100000,00 грн., які сплачено АТ «СК «АХА Страхування», та витрат на проведення експертизи, а також просила стягнути моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. та судові витрати (а.с.2-7).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 169777,02 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та судові витрати в розмірі 4547,77 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині стягнення з нього матеріальних збитків з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 28.03.2019 в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області по вул. Донецьке шосе, 182, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності відповідачу ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», при зміні напрямку руху не переконався в безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальну шкоду (а.с.8-9 т.1).

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2019 року у справі №175/1332/19-п ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП; постанова набрала чинності 07.05.2019 року (а.с.8-9 т.1).

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , належав позивачу на праві власності, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 01.03.2013 року (а.с. 11 т.1).

Згідно висновку експертного дослідження №6442/1 від 16.04.2019, складеного судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І., вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю «Івеко», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП становить 341051,82 грн. (а.с. 13-46 т.1, 69-101 т.2).

Крім того, відповідно до змісту вказаного вище висновку експерта, ринкова вартість колісного транспортного засобу - автомобіля «Івеко 50-С-14V» , державний номерний знак НОМЕР_2 , на період попередній ДТП становить 336665,02 грн. (а.с. 76 т.2).

Власником автомобіля «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент скоєння ДТП був відповідач ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5», що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області МВС України від 13.06.2019 року №31/4-78аз (а.с. 51 т.1).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 , який керував автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , в момент скоєння ДТП, перебував у трудових відносинах із ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» та виконував виробниче завдання, що визнано апелянтом та підтверджується письмовими матеріалами справи.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну власником наземного транспортного засобу третім особам, згідно полісу №192393912, була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", а цивільно-правова відповідальність позивача за шкоду, заподіяну власником наземного транспортного засобу третім особам згідно полісу №AM8769999 була застрахована АТ "СК "АХА Страхування" (а.с. 52, 53 т.1).

АТ "СК "АХА Страхування" здійснило часткове відшкодування у сумі 100000,00 грн. завданої позивачу шкоди, що підтверджується, зокрема, копією розрахунку суми страхового відшкодування в рамках ПУ у страховій справі №1.102.19.0002106 (а.с. 54 т.1).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (абзац 2 пункту 15 вказаної вище постанови).

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди (абзац 3 пункту 15 Постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року).

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (абзац 4 пункту 15 Постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року).

Статтею 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно статті 30.2 вказаного вище Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Івеко 50-С-14V», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 341051,82 грн., що перевищує ринкову вартість транспортного засобу на період попередній дорожньо-транспортної пригоди, яка складає 336665,02 грн.

За таких обставин, відповідно до статті 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль «Івеко 50-С-14V», державний номерний знак НОМЕР_2 вважається фізично знищеним.

Однак, позивач як власник автомобіля «Івеко 50-С-14V», не згодна із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Таким чином їй підлягає відшкодуванню різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди (абзац 3 пункту 15 Постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року).

При цьому, висновок експертного дослідження №6442/1 від 16.04.2019, складений судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4 , не містить визначення вартості належного позивачу автомобіля «Івеко 50-С-14V» безпосередньо після ДТП, що мала місце 28.03.2019 року. Клопотань про витребування відповідних доказів судом, призначення відповідної судової експертизи - позивачем не заявлені, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами судових засідань.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що ремонт автомобіля «Івеко 50-С-14V», державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно висновку експерта №6442/1 від 16.04.2019 року є економічно необґрунтованим, адже завдані збитки (витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу) перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; враховуючи, що позивачем не надано доказів вартості вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» на відшкодування матеріальної шкоди 172577,02 грн.

Згідно пояснень представника позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, автомобіль «Івеко 50-С-14V», державний номерний знак НОМЕР_2 , на час розгляду справи судом першої інстанції відремонтований не був.

Обґрунтування позовних вимог тим, що позивач просить стягнути на свою користь меншу суму, лише на здійснення ремонтних робіт, яка є меншою від різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, - не може бути прийнято до уваги судом, адже позивачем не надано доказів вартості належного позивачу автомобіля «Івеко 50-С-14V» безпосередньо після ДТП, що мала місце 28.03.2019 року, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15 червня 2021 року судом було роз`яснено учасникам справи право на заявлення клопотання щодо призначення судової автотоварознавчої експертизи, що підтверджується звукозаписом вказаного судового засідання. Однак, відповідних клопотань заявлено не було.

Згідно усних пояснень представника позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15 червня 2021 року, позивач після ухвалення місцевим судом рішення, своїми силами (без залучення станцій технічного обслуговування - суб`єктів господарювання) здійснювала ремонт свого автомобіля «Івеко 50-С-14V», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження його в ДТП. Доказів вартості фактично проведених ремонтних робіт (частково, або повністю) вказаного транспортного засобу суду не представлено.

Наданий позивачем рахунок-фактура №Д-0000228 від 20.05.2019 року, складений ТОВ Дніпротрак, щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля «Івеко» на суму 269777,02 грн., не може бути прийнята до уваги судом у якості належного та допустимого доказу (а.с. 114-115 т.2). Рахунок-фактура №Д-0000228 від 20.05.2019 року ТОВ Дніпротрак, викладений на двох аркушах, завірений лише на другому аркуші, які не прошиті між собою; перший аркуш будь-яким чином не засвідчений. При цьому, відповідач ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» категорично заперечує визначений вказаним рахунком розмір вартості ремонтних робіт.

Більше того, згідно пояснень представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позивач власними силами, тобто без залучення послуг суб`єктів господарювання з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, здійснювала ремонт належного їй автомобіля «Івеко 50-С-14V»; доказів розміру фактичних витрат суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх недоведеністю.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині стягнення з ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» матеріальної шкоди в сумі 169777,02 грн. та в частині розподілу судових витрат з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Відповідно до частин 1 та 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач при поданні позовної заяви сплатила 2225,77 грн. судового збору у відповідності до ставок, встановлених ЗУ Про судовий збір (222577,02 грн. - ціна позову х 1%) за вимоги майнового характеру (стягнення матеріальної та моральної шкоди) (а.с. 1 т.1). Також ОСОБА_1 сплачено 2800,00 грн. за виготовлення висновку спеціаліста №6442/1 від 16.04.2019 року (а.с. 68 т.2).

Відповідачем сплачено при зверненні з апеляційною скаргою 3338,65 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №4344 від 13.01.2021 року (а.с. 4 т.2).

Частиною 10 статті 141 ЦПК України встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_1 (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) на користь ТОВ «Дніпровський хлібокомбінат №5» підлягають стягненню судові витрати в сумі 3150,46 грн. ((3338,65 грн. х 97,75%) - (5025,77 грн. х 2,25%)).

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду оскаржене лише в частині стягнення матеріальної шкоди, а тому суд апеляційної інстанції справу в частині вирішення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, колегія приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 169777,02 грн.; в частині розподілу судових витрат скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський хлібокомбінат №5» () судові витрати в сумі 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) грн. 46 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова