Справа № 495/4438/21
№ провадження 2-з/495/92/2021
Ухвала

іменем україни

25 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., який складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - кухня, літ.«В» - гараж, літ.«Г» - сарай, літ.«Д» - вбиральня, №1-4 споруди спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., який складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - кухня, літ.«В» - гараж, літ.«Г» - сарай, літ.«Д» - вбиральня, №1-4 споруди.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.06.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

22.06.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від позивача на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху надійшла заява.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.06.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в порядку забезпечення позову просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчудження Ѕ частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., який складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - кухня, літ.«В» - гараж, літ.«Г» - сарай, літ.«Д» - вбиральня, №1-4 споруди.

Свою заяву обґрунтовує тим, що сторони по справі під час шлюбу за спільні кошти придбали житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м.. Відповідно до витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.10.2017 року №99881421, право власності на спірний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .. Зважаючи на те, що право власності на спірний житловий будинок зареєстровано за відповідачем, наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач вчинить дії по відчудженню об`єкта нерухомого майна на користь третіх осіб, що значно утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи, а також додані до позову письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України).

Вимогами п.3-4 ч.1 ст.151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п.3 ч.1 ст.151 ЦПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.81 ЦПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом беруться до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відчудження Ѕ частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м., житловою площею 51,3 кв.м., який складається з: літ.«А» - житловий будинок, літ.«Б» - кухня, літ.«В» - гараж, літ.«Г» - сарай, літ.«Д» - вбиральня, №1-4 споруди, заявник обмежилась лише зазначенням, що є підстави вважати, що вищезазначене нерухоме майно на даний час, може бути відчужено на користь третіх осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто заявник ОСОБА_1 тільки припускає, що вищезазначене майно може перейти на користь третіх осіб, але матеріали поданої заяви не містять жодних доказів на підтвердження того, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на відчуження вказаного спірного нерухомого майна або можливого вчинення відповідачем будь-яких дій, направлених на його відчуження. Крім того, заявник в поданій заяві обмежився тільки загальним формулюванням та поняттям підстав для забезпечення позову.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки на даний час судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, заявником не доведено та не надано жодних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, які б свідчили про те, що нерухоме майно, яке є предметом забезпечення позову готується до реалізації та наявності реальної загрози відчуження спірного нерухомого майна, вимоги заявника про забезпечення позову ґрунтуються лише на особистому переконані та припущеннях.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, оскільки вважає доводи недостатніми та не доведеними належними доказами.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Заверюха В.О.