Справа № 428/9103/18
Провадження № 22-ц/810/567/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів - Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Вовчанської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 травня 2020 року ухваленого судом у складі судді Максименко О. Ю.

у справі про стягнення завданих матеріальних збитків

учасники справи:

позивач - Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області

відповідач - ОСОБА_1

встановив:

У липні 2018 року Петропавлівська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з відповідачки ОСОБА_2 матеріальні збитки в розмірі 399265,84 гривень.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 травня 2020 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 в інтересах якої діє її представник - адвокат Жердєв С.М. посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За доводами апеляційної скарги, суд в порушення ст. ст. 44,175,257 ЦПК України, за наявності в Біловодському районному суді Луганської області справи № 408/3308/18 к із цивільним позовом позивача про стягнення матеріальних збитків у сумі 399 265, 84 гривень ухвалив передчасне, необґрунтоване рішення про задоволення вказаного вище позову пред`явленого до відповідачки ОСОБА_1 .

У відзиві представник позивача - адвокат Мова В.І. посилаючись на необґрунтованість доводів скарги та законність оскаржуваного судового рішення просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника, позивача та його представника за доводами апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд виходив з того, що позивачем суду доведено спричинення винними діями відповідачки ОСОБА_1 матеріальної шкоди Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області у заявленому розмірі, а відповідачкою не спростовано заподіяння цієї шкоди не з її вини, яку не відшкодовано останньою у добровільному порядку, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки завданих матеріальних збитків у сумі 399 265,84 гривень на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих правильних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За частиною 1 статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частинами 1, 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Судом встановлені та матеріалами справи підтверджуються такі факти та обставини справи.

Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018 року у справі № 408/1005/18-к ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі 800 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 13600,00 грн в дохід держави з позбавленням права обіймати адміністративні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності строком на три місяці.

За змістом мотивувальної частини вказаного вироку, судом серед іншого встановлено, що внаслідок зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права - генеральним директором ТОВ «БУД-ВІК» ОСОБА_1 спричинено тяжкі наслідки Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області, а саме спричинено майнову шкоду на загальну суму 399 265 грн 84 коп.

Вироком Апеляційного суду Луганської області від 15.08.2018 у справі № 408/1005/18-к, вирок Біловодського районного суду Луганської області від 22.03.2018, яким ОСОБА_1 визнана винною та засуджена за ч. 2 ст. 364-1 КК України, скасовано у частині призначеного додаткового покарання.

Ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_1 , яка визнана винною за ч. 2 ст. 364-1 КК України, додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати адміністративні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності, строком на один рік.

У іншій частині вирок залишено без змін.

Отже, спричинення з вини відповідачки ОСОБА_1 матеріальної шкоди Петропавлівській селищній раді Станично-Луганського району Луганської області на загальну суму 399 265, 84 гривень, знайшло своє підтвердження з досліджених судом доказів наданих позивачем.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки позивачем суду доведено факт завдання винними діями відповідачки матеріальної шкоди у заявленому розмірі.

Вказане спростовує посилання скаржниці про неправильне застосування судом до спірних правовідносин норм матеріального права.

Доказів на спростування висновків суду не надано.

Посилання скаржниці на порушення судом вимог ст.ст. 44,175,257 ЦПК України, що призвело до ухвалення передчасного, необґрунтованого рішення суду про задоволення вимог позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в провадженні цього чи іншого суду справи із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не встановлено.

Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 25 травня 2020 залишити без змін.

Постанова Луганського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 15 лютого 2021 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький