Справа № 635/3473/20
Провадження № 2-др/635/8/2021
Д О Д А Т К О ВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Цимбаліста О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лагутіна Івана Володимировича про компенсацію судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення належних при звільнення виплат, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,
У червні 2020 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Лагутіна І.В., звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовною заявою, у якій просив стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ) матеріальну допомогу у сумі 346 410,00 грн., середній заробіток за час затримки виплати належних сум за кожен день прострочення починаючи з 19.05.2020 р. по день ухвалення рішення по справі, судові витрати, зокрема витрати пов`язані з розглядом справи.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2020 року позов задоволено: стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «УКРАЕРОРУХ» на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу у сумі 346 410,00 грн. та середній заробіток за час затримки виплати належних сум за період з 19.05.2020 р. по 24.12.2020 р. в сумі 239 985,90 грн., всього 586 395,90 грн., вирішено питання щодо стягнення судового збору.

14 січня 2021 року представник ОСОБА_1 звернувся із заявою про компенсацію судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення, у якій просив стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (УКРАЕРОРУХ) на користь позивача 58 639,59 грн. в якості компенсації витрат, на правничу допомогу.

В обґрунтування заяви послався на те, що позивачем з Адвокатським бюро «Максима Шипенка» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 02.06.2020 р.

На підставі п. 3.1.6., 3.2. договору, на ім`я адвокатів Лагутіна І.В. та Бабича Ю.В. позивачем оформлено довіреність, за якою останні здійснювали представництво інтересів позивача та складали відповідні процесуальні документи.

Згідно п. 4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 02.06.2020 р., Гонорар за надання правової (правничої) допомоги, передбаченої п. 1.1. та п. 2.1. цього Договору, клієнтом сплачується у випадку ухвалення судом судового рішення на користь Клієнта, яке набрало законної сили («гонорар за прийняття рішення на користь Клієнта»), у розмірі 10% (десять відсотків) суми стягнутої на користь Клієнта.

За наслідками надання правової (правничої) допомоги судом 24.12.2020 р. ухвалено рішення по справі №635/3473/20 про стягнення з Украероруху на користь Клієнта 586 395,90 грн. Отже сума гонорару, яка має бути сплачена позивачем на користь АБ «Максима Шипенка» складає 58 639,59 грн.

Гонорар відповідно до п. 4.6. договору за прийняття рішення на користь Клієнта підлягає сплаті після набрання рішенням законної сили, у зв`язку з чим наразі, позивач не має можливості надати підтвердження понесення відповідних витрат.

15 січня 2021 до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що розмір заявлених судових витрат не відповідає критеріям розумності, у договорі не зазначена вартість за кожним пунктом наданих послуг, позивачем не надано доказів реальності цих витрат, платіжних документів тощо.

09 лютого 2021 року до суду надійшли пояснення представника позивача, в яких, з посиланням на практику Верховного Суду, вказує що зазначення вартості за кожним пунктом наданих послуг не вимагається в разі коли розмір гонорару адвоката є фіксованим та не залежить від кількості вчинених процесуальних дій. Крім того, в поясненнях представник позивача зазначає, що відповідач у клопотанні про зменшення розміру судових витрат не обґрунтовує необхідність зменшення суми стягнення, не наводить критеріїв такого зменшення.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача в поданих раніше поясненнях просив розглянути заяви про компенсацію судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення без його участі.

Представник відповідача також направила до суду заяву, в якій просить розгляд заяви про компенсацію судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення проводити без її участі.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як убачається з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 137 ЦПК України передбачено що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представником позивача на підтвердження витрат на правову допомогу в сумі 58 639,59 гривень надано договір б/н від 02.06.2020 р. про надання правової допомоги, акт наданих послуг № 1 до договору від 28.12.2020 р. на суму 58 639,59грн.

Крім того, матеріали справи містять позовну заяву, заяви з процесуальних питань, заяву про компенсацію судових витрат, складені адвокатом Лагутіним І.В., відповідь на відзив складену адвокатом Бабичем Ю.В., в якості додатків до заяв по суті справи надано відповіді на адвокатські запити адвоката Лагутіна І.В., згідно протоколу судового засідання за 24.12.2020 р. інтереси позивача представляв адвокат Лагутін І.В.

Отже, суд приходить до висновку, що надання правничої допомоги позивачу підтверджується матеріалами справи та наданими договором і актом наданих послуг. Надана правнича допомога співвідноситься з предметом договору б/н від 02.06.2020 р. Надана правнича допомога мала значення для вирішення справи.

Факт надання правничої допомоги, а також факт того, що така правнича допомога має бути оплачена позивачем згідно договору, відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо в визначаються в договорі про надання правової допомоги (ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Так, порядок обчислення гонорару визначений пунктом 4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 28.05.2020, відповідно до якого гонорар за надання правової (правничої) допомоги, передбаченої п. 1.1. та п. 2.1. цього Договору, клієнтом сплачується у випадку ухвалення судом судового рішення на користь Клієнта, яке набрало законної сили («гонорар за прийняття рішення на користь Клієнта»), у розмірі 10% (десять відсотків) суми стягнутої на користь Клієнта. Пункт 4.6. договору передбачає порядок сплати гонорару, згідно з яким сума гонорару перераховується Клієнтом на поточний рахунок або вноситься готівкою в касу Бюро після набрання відповідним судовим рішенням ухваленого на користь Клієнта законної сили, але не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту виконання (зарахування грошових коштів на рахунок Клієнта або отримання коштів готівкою) такого судового рішення ухваленого на користь Клієнта. Тобто договором визначено строк сплати гонорару, який станом на момент закінчення граничних строків подання заяви про розподіл судових витрат та відповідних доказів, не настав.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із порушенням відповідачем законодавства про оплату праці, при цьому, відповідач позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення обґрунтовуючи свою бездіяльність виникненням обставин непереборної сили - забороною авіасполучення в період карантину та падіння обсягів повітряного руху в повітряному просторі України, умовами колективного договору тощо.

У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що даний спір середньої складності, пов`язаний з необхідністю проведення аналізу на відповідність дій та рішень відповідача КЗпП України, Закону України «Про колективні договори та угоди», Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», ЦК України та ГК України.

Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Також, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає позицію щодо юридичного терміну «фактично понесені» витрати на правову допомогу, згідно якої в ситуації, коли заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, але він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями на користь особи, яка представляла заявника протягом провадження у суді, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, п. 158, від 31 травня 2005 року; «Начова та інші проти Болгарії», заяви №№ 43577/98 і 43579/98, п. 175, ECHR 2005 VII; «Імакаєва проти Росії», заява № 7615/02, ECHR 2006 XIII; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, п. 180, від 13 липня 2010 року; «Бєлоусов проти України», заява № 4494/07, п. 116, від 07 листопада 2013 року.

Також суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності зазначення вартості за кожним пунктом наданих послуг оскільки приписи ч. 4 ст. 137 ЦПК України запроваджено «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Враховуючи особливості предмета спору, суб`єктний склад правовідносин, ціну позову, складність справи та значення розгляду справи для сторін, а також характер виконаної адвокатом роботи та критерій розумності її розміру, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 58 639,59 гривень є завищеними, а тому суд приходить до висновку про зменшення розміру зазначених витрат та стягнення у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 270, 263 - 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Ухвалити додаткове рішення по справі №635/3473/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення належних при звільненні виплат, середнього заробітку, моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт, ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 25 000,00 гривень (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.).

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

представник позивача - адвокат Лагутін Іван Володимирович, м. Харків, пров. Каплунівський, 14;

відповідач - Державне підприємства обслуговування повітряного руху України, , місце знаходження Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт.

Повний текст додаткового рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко