РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю. М.

при секретарі Лозинського Т.-Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася в суд із позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на оплату отриманих консультаційних послуг психолога, логопеда, педагога, купівлю ліків та проведення обстежень у розмірі 6912, 50 коп.

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що сторони зареєстрували шлюб 29.07.2017 року в Андрушівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №39. Під час шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №88, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

07.10.2020 р. розірвано шлюб між вищевказаними сторонами.

Під час вагітності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 жодного разу її не навідував, весь час перебував вдома в Житомирській області.

Після пологів 29 січня 2018 року, дитину забрали в реанімацію, де вона перебувала протягом двох тижнів з мамою позивачки, оскільки за станом здоров`я остання не могла пересуватись, та знаходилась в постільному режимі.

Стан здоров`я сина, ОСОБА_3 . є важкий та потребує постійного огляду лікарями та лікування.

04.03.2021 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий лікарем неврологом, де йому було встановлено діагноз- затримка мовного розвитку та мінімальні мозгові дисфункції, призначено лікування зокрема прийому медикаментів: Алева сироп та таблетки актовіген,які були придбані ОСОБА_1 , що підтверджується касовим чеком на суму 1050,00 грн.

Так, ОСОБА_3 , потребує послуг психолога, логопеда та педагога, в період з 14.12.2020 року по 25.12.2020 року відвідував консультації з психологом на програмі інтенсив, заняття з логопедом педагогом, що підтверджується довідками, які видані:

- Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , вартість консультації з психологом становить 2450,00 грн;

- Фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , вартість консультації з психологом становить 1400,00 грн;

- Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , вартість заняття з логопедом, педагогом та психологом становить 8425,00 грн;

Також в ТзОВ Клініка «Істина» ОСОБА_3 було проведено електроенцефлографії (ЕЕГ) лікарем ОСОБА_7 , вартість 500 грн.

Загальна вартість отриманих консультацій психолога, логопеда, педагога становить 13825,00 грн., що підтверджується довідками та фіскальними чеками про сплату.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі із викликом сторін.

26 квітня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , в якому останній зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають. Свої доводи обґрунтовую тим, що жодних медичних заключень та направлень сина до відповідних фахівців, позивачка не надала. Крім того, позивачка не надала доказів того, що лікарів, які відвідува син є фахівцями у своїй галузі.

В судовому засіданні, позивачка та її представник позов підтримали та просили такий задоволити.

В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, Так, на думку суду, у відповідності до ст. 223 ЦПК України, така неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до вимог ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29.07.2017 року в Андрушівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №39. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

Від шлюбу у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №88, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.10.2020 р. розірвано шлюб, який зареєстрований 29.07.2017 року Андрушівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальним управлінням юстиції у Житомирській області, актовий запис №39 від 29.07.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії довідки огляду невропатолога від 04.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено діагноз- затримка мовного розвитку та мінімальні мозгові дисфункції, призначено лікування зокрема прийому медикаментів.

Згідно довідки №1 від 03 березня 2021 року ОСОБА_3 в період з 14.12.2020 року по 25.12.2020 р. відвідував консультації з психологом на прграмі інтенсив.

Згідно довідки від 03 березня 2021 року ОСОБА_3 в період з 14.12.2020 року по 25.12.2020 р. відвідував програму інтенсив заняття з логопедом, педагогом та психологом.

Згідно заключення ТзОВ Клініка «Істина» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в фоні ЕЕГ реєструється загально-мозкові зміни з вогнищевими не епілептичного генезу порушення зліва в лобно- передньо-скроневих відділах кори. Справа в потиличних відділах реєструється зона іритації кори головного мозку, на момент обстеження, без ознак зацікавлення серединних мозкових стркутур, ймовірно, м`язево-тонічного генезу. Вогнищ епі-активності не зареєстровано.

Судом встановлено, що загальна вартість отриманих консультацій психолога, логопеда, педагога становить 13825,00 грн., що підтверджується довідками та фіскальними чеками про сплату.

Так, відповідач заперечує наявність додаткових витрат за їх недоведеністю.

Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу понесених додаткових витрат.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 ст. 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо.

Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції) від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов є підставний і підлягає до задоволення, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесенні додаткові витрати на дитину у розмірі 6912,50 грн.

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (іпн - НОМЕР_4 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на оплату отриманих консультаційних послуг психолога, логопеда, педагога, купівлю ліків та проведення обстежень у розмірі 6912, 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) в дохід держави, судовий збір в розмірі 908 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Повний текст рішення складено 23.06.2021 року.

Суддя Ванівський Ю. М.