Провадження №2/760/6194/21
Справа №766/4355/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закладу післядипломної освіти «Українська школа урядування» про стягнення вартості наданих послуг, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача вартість наданих послуг у розмірі 55 900, 62 гр.

Посилається в позові на те, що 02 січня 2020 року між ним та Центром підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України було укладено цивільно-правову угоду № 6.

Відповідно до цієї Угоди Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання виконати у січні 2020 року роботу, передбачену п. 1.1. даної Угоди.

Відповідно до п.2.2 та п.2.3. вказаної Угоди № 6 сума винагороди Виконавця становить 18 633,54 гр. Виплата винагороди здійснюється Замовником після підписання Акту приймання виконаних робіт.

31 січня 2020 року між ними був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) до цивільно-правової угоди № 6 від 02 січня 2020 року, винагорода сплачена не була.

31 січня 2020 року між ними було укладено цивільно-правову Угоду № 12.

Відповідно до цієї Угоди Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання виконати у лютому 2020 року роботу, передбачену п. 1.1. Угоди № 12.

Відповідно до п.2.2 та п.2.3. Угоди № 12 сума винагороди Виконавця становить 18 633,54 гр. Виплата винагороди здійснюється Замовником після підписання Акту приймання виконаних робіт.

28 лютого 2020 року між ними був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) до цивільно-правової Угоди № 12 від 31 січня 2020 року, винагорода сплачена не була.

28 лютого 2020 року між ними було укладено цивільно-правову Угоду № 18.

Відповідно до цієї Угоди Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання виконати у березні 2020 року роботу, передбачену п. 1.1. Угоди.

Відповідно до п.2.2 та п.2.3. Угоди № 18 сума винагороди Виконавця становить 18 633, 54 гр. її виплата здійснюється після підписання Акту приймання виконаних робіт.

30 березня 2020 року між ними був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) до цивільно-правової угоди № 18 від 28 лютого 2020 року, винагорода сплачена не була.

30 березня 2020 року наказом Національного агентства України з питань державної служби № 57-20 було припинено державну організацію Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України та утворено Комісію з реорганізації державної організації Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України.

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ кінцевим строком для заявления кредиторами своїх вимог до відповідача було встановлено 01 червня 2020 року.

Зазначає, що 07 травня 2020 року та 12 червня 2020 року до Комісії з реорганізації державної організації Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України ним подавалися заяви щодо визнання даного зобов`язання кредиторською заборгованістю з подальшою виплатою коштів по цивільно-правових угодах № 5 від 02 січня 2020 року, №12 від 31 січня 2020 року, № 18 від 28 лютого 2020 року,

Листом від 22 червня 2020 року йому було відмовлено у задоволенні заяв, у тому числі і щодо визнання цієї кредиторської заборгованості за цивільно-правовими угодами, без пояснення причин відмови.

15 липня 2020 року Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України було виключено із реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та приєднано до закладу післядипломної освіти - Української школи урядування, що належить до сфери управління Національного агентства України з питань державної служби.

В підтвердження цього, в пункті п.7 Положення про Українську школу урядування, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 28 травня 2020 року № 87-20, прямо вказано, що школа є правонаступником Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

З рекомендованого повідомлення вбачається, що відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви 30 березня 2021 року.

09 квітня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив, в якому проти позову заперечує.

Посилається на те, що 01 січня 2020 року між замовником - Центром підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України в особі директора Дворніка О.П. та виконавцем - позивачем було укладено цивільно-правову Угоду на виконання у січні 2020 року роботи:

- інженера-програміста, системного адміністратора комп`ютерної та офісної техніки, супроводження вебсайту Центру, супровід програмного забезпечення (Мережа, ЮА-Бюджет, Цезаріс, Казначейство-Клієнт Казначейства та інші за вимогою працівників Центру);

-підтримання електронної системи захисту інформації на сервері Центру та усіх робочих персональних комп`ютерах Центру із використанням додаткового обладнання, яке оптимізує роботу єдиної системи зв`язку між робочими станціями користувачів (9 одиниць); створення системи резервного копіювання інформації на робочих станціях; налагодження комунікативних зв`язків між усіма робочими станціями Центру та віддаленого доступу до них.

Відповідно до пункту 1.3 Угоди 1 Центром в особі директора взято зобов`язання своєчасно оплатити виконану роботу.

Сума винагороди Виконавця встановлена у п. 2.2 Угоди та складає 15 000, 00 гр. без урахування податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Строку (терміну) виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт сторонами не встановлено, відповідно до пункту 2.3 Угоди 1 виплата винагороди виконавцеві замовником здійснюється після підписання Акта приймання виконаних робіт.

Пунктом 10.1 Угоди 1 встановлено термін дії Угоди - один місяць з 02 по 31 січня 2020 року.

Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за Угодою 1 підписаний сторонами в останній день дії Угоди - 31 січня 2020 року.

31 січня 2020 року позивач уклав із Центром наступну цивільно-правову угоду № 12 на суму 15 000, 00 гр. на виконання робіт, аналогічних зазначеним в Угоді 1 у лютому 2020 року.

Пунктом 10.1 Угоди 2 встановлено термін дії Угоди - з 31 січня по 29 лютого 2020 року.

Відповідно до пункту 1.3 Угоди 2 Центром в особі директора взято зобов`язання своєчасно оплатити виконану роботу.

Строку (терміну) виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт сторонами знову не встановлено, відповідно до пункту 2.3 Угоди 2 виплата винагороди виконавцеві замовником здійснюється після підписання Акта приймання виконаних робіт.

Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за Угодою 2 підписаний сторонами 28 лютого 2020 року.

28 лютого 2020 року, не отримавши оплати за попередніми угодами та не звернувшись до замовника з вимогою по їх оплаті, позивач уклав з Центром наступну цивільно-правову угоду № 18 на суму 15 000, 00 гр. про виконання у березні 2020 року робіт, аналогічних зазначеним в Угодах 1 і 2.

Пунктом 10.1 Угоди 3 встановлено термін дії Угоди - один місяць з 01 по 31 березня 2020 року.

Відповідно до пункту 1.3 Угоди 3 Центром в особі директора взято зобов`язання своєчасно оплатити виконану роботу.

Строку (терміну) виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт сторонами не встановлено, у пункті 2.3 Угоди 3 зазначено, що виплата винагороди виконавцеві замовником здійснюється після підписання Акта приймання виконаних робіт.

Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за Угодою 3 підписано сторонами 30 березня 2020 року.

З вимогою про виплату коштів за Угодами 1, 2, 3 позивач до Замовника не звертався.

01 січня 2020 року до сфери управління Національного агентства України з питань державної служби переданий цілісний майновий комплекс державної установи «Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України», у зв`язку з чим до НАДС передавалося майно Центру, працювала комісія з приймання-передачі цілісного майнового комплексу Центру, утворена наказом НАДС від 12 лютого 2020 року №17-20.

У період укладення зазначених Угод Центр перебував у процесі передачі із сфери управління Міністерства соціальної політики України до сфери управління Національного агентства України з питань державної служби відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 659-р.

Водночас проводилась підготовка до реорганізації Центру шляхом приєднання до Української школи урядування з подальшим припиненням юридичної особи Центру.

З огляду на це бюджетні асигнування на 2020 рік Центру не надавались, кошторис не затверджувався.

Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва від 20 жовтня 2020 року № 02-18/1206 бюджетні асигнування по організації Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України на 2020 рік відсутні.

Згідно з інформацією Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі, зазначеною у листі від 20 жовтня 2020 року № 03-20/1208, до Управління Казначейства не надавалась картка із зразками підписів та відбитка печатки, в якій право першого підпису надано Дворніку О.П. , та яка засвідчена головним розпорядником: Національним агентством України з питань державної служби.

Отже, в момент укладання Угод Центр в особі директора не набув у порядку, визначеному бюджетним законодавством, статусу розпорядника бюджетних коштів.

Наказом НАДС від 30 березня 2020 року № 57-20 «Про реорганізацію Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України» утворено Комісію з реорганізації Центру та встановлено строк заявлення кредиторами вимог - два місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

З 30 березня 2020 року до Комісії перейшли повноваження щодо управління справами Центру.

08 травня 2020 року до Комісії надійшла заява позивача № Я- 453-20 про визнання кредиторською заборгованістю невиплачених коштів за виконання робіт за Угодами у зв`язку з відсутністю затвердженого кошторису.

Зазначена заява розглянута на засіданні Комісії 29 травня 2020 року, якою прийнято рішення про відмову у задоволені заяви позивача.

Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Комісія дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання кредиторською заборгованістю сум невиплачених коштів за Угодами.

Про прийняте рішення Позивач повідомлений Комісією листом від 2 червня 2020 року, який направлено на його електронну адресу.

14 липня 2020 року юридичну особу Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України припинено відповідно до запису № 5017627 про державну реєстрацію припинення юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Майно, права та обов`язки Центру передані УШУ згідно з актом прийому-передачі від 10 червня 2020 року, складеним Комісією та ствердженим в.о. голови НАДС.

Відповідно до додатка № 2 до цього акта прийому-передачі у реєстрі вимог кредиторів Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України станом на 11 червня 2020 року не вказана кредиторська заборгованість по зазначених вище Угодах.

При укладанні Угод із позивачем директор Центру діяв на підставі Положення про Центр підвищення кваліфікації працівників сфери правління Міністерства соціальної політики України, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 26 липня 2016 року № 823.

Відповідно до пункту 3.2 Положення Центр є бюджетною установою - державним навчальним закладом післядипломної освіти з підвищення кваліфікації.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 трудового контракту між Міністерством соціальної політики України та директором Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України Дворніком О.П. від 11 квітня 2016 року № 2, директор Центру несе персональну відповідальність за використання бюджетних коштів згідно з обсягом асигнувань, затверджених кошторисом, та зобов`язаний забезпечити ефективне та цільове використання бюджетних коштів, виділених на утримання Центру.

Незважаючи на це, керівник Центру уклав з позивачем за відсутності відповідних бюджетних асигнувань та затвердженого кошторису заздалегідь не виконувані Угоди, порушивши бюджетне законодавство та перевищивши свої повноваження, встановлені Бюджетним кодексом України, Положенням про Центр та трудовим контрактом з Уповноваженим органом управління.

При взятті зобов`язань по оплаті послуг керівник Центру усвідомлював, що Центр, як юридична особа, самостійно не зможе виконати грошове зобов`язання та здійснити оплату по Угодах до кінця терміну їх дії.

З огляду на це сторони Угоди не встановили конкретного строку (терміну) оплати виконаних робіт, а позивач не звертався до Замовника з вимогою оплати вартості наданих послуг.

Про відсутність у Центру затвердженого кошторису також було відомо і позивачу, про що зазначено в його заяві до Комісії з реорганізації Центру від 08 травня 2020 року.

Вважає, що УШУ не є правонаступником обов`язків замовника (Центру) за Угодами, щодо якого позивач просить прийняти судове рішення, не є зобов`язаною особою за позовною вимогою та не повинна відповідати за вказаним позовом.

Крім того, вважає укладені угоди нікчемними.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Судом встановлено, що 02 січня 2020 року між позивачем та Центром підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України була укладена цивільно-правова угода № 6.

Відповідно до вказаної Угоди Замовник доручив, а Виконавець взяв на себе зобов`язання виконати у січні 2020 року роботу, передбачену п. 1.1. даної Угоди:

- інженера-програміста, системного адміністратора комп`ютерної та офісної техніки, супроводження вебсайту Центру, супровід програмного забезпечення (Мережа, ЮА-Бюджет, Цезаріс, Казначейство-Клієнт Казначейства та інші за вимогою працівників Центру);

- підтримання електронної системи захисту інформації на сервері Центру та усіх робочих персональних комп`ютерах Центру із використанням додаткового обладнання, яке оптимізує роботу єдиної системи зв`язку між робочими станціями користувачів (9 одиниць); створення системи резервного копіювання інформації на робочих станціях; налагодження комунікативних зв`язків між усіма робочими станціями Центру та віддаленого доступу до них.

Пунктами 2.2 та п.2.3 Угоди сторони узгодили суму винагороди в розмірі 18 633,54 гр. та її виплату після підписання Акту приймання виконаних робіт.

31 січня 2020 року між сторонами угоди був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг).

31 січня 2020 року між позивачем та Центром була укладена цивільно-правова Угода № 12 на виконання тих же робіт.

Пунктами 2.2 та п.2.3. Угоди сторонами була узгоджена сума винагороди виконавця в розмірі 18 633,54 гр. та строки її виплати - після підписання Акту приймання виконаних робіт.

28 лютого 2020 року був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) .

28 лютого 2020 року була укладена цивільно-правова Угода № 18 предметом якої було виконання тих же робіт, що і в Угодах №№6 та 18.

Пунктами 2.2 та п.2.3. Угоди була визначена сума винагороди виконавцю в розмірі 18 633, 54 гр.та строки її виплати - після підписання Акту приймання виконаних робіт.

30 березня 2020 року був підписаний Акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) до вказаної угоди.

/ а.с. 6 - 14 /

Судом встановлено, що розрахунок з позивачем після підписання Актів приймання виконаних робіт проведений не був.

Наказом Національного агентства України з питань державної служби № 57-20 від 30 березня 2020 року було припинено державну організацію - Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України та утворено Комісію з реорганізації державної організації Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України.

Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України було виключено із реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та приєднано до закладу післядипломної освіти - Української школи урядування, що належить до сфери управління Національного агентства України з питань державної служби.

Відповідно до п.7 Положення про Українську школу урядування, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби № 87-20 від 28 травня 2020 року № 87-20, відповідач є правонаступником Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України та прийняв всі права та обов`язки Центру після ліквідації юридичної особи.

08 травня 2020 року до Комісії надійшла заява позивача № Я- 453-20 про визнання кредиторською заборгованістю невиплачених коштів за виконання робіт за Угодами у зв`язку з відсутністю затвердженого кошторису.

Наказом Національного агентства України з питань державної служби № 57-20 від 30 березня 2020 ролу «Про реорганізацію Центру підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України» була створена комісія з реорганізації Центру та встановлено 2-х місячний строк з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи для заявлення кредиторами Центру своїх вимог.

08 травня 2020 року позивач подав до комісії заяву про визнання несплачених сум за укладеними з Центром угодами кредиторською заборгованістю.

Рішенням комісії від 29 травня 2020 року в задоволенні заяви було відмовлено.

/ а.с. 17 - 19, 41 - 43; 74 - 76 /

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши угоди на умовах, викладених у них, Центр підвищення кваліфікації працівників сфери управління Міністерства соціальної політики України тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається

Аналізуючи дану норму закону, а також викладене вище, домовленість сторін при укладенні Угод, перехід до відповідача прав та обов`язків Центру, суд приходить до висновку, що укладені угоди мають бути виконані на умовах, викладених у них.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з викладеного вище, невиконання Центром, а в подальшому його правонаступником, умов укладених з позивачем договорів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладені в відзиві на позов, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог.

Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.

Відповідно ст. ст. 76, 81,229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом даних норм закону доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на відсутність у Центру на момент укладення угод бюджетних асигнувань на вказані цілі.

В той же час, представником відповідача не заперечується як сам факт укладення цих угод, так і їх підписання повноважною на те особою.

Представником відповідача не заперечується також виконання позивачем умов договорів та їх невиконання Центром.

З урахуванням цього та викладеного вище правового обґрунтування суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з цього та висновку суду про задоволення вимог позивача суд приходить до висновку про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 908, 00 гр. на користь позивача.

Керуючись ст.ст.15,16, 104, 526, 627-629,901-904 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 76-79, 81-83, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Закладу післядипломної освіти «Українська школа урядування»/ 03061, м. Київ, вул. Миколи Шепелєва, 3-а, / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 , ІН: НОМЕР_1 / 55 900, 62 гр. заборгованості та 908, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва