Справа № 345/600/21
Провадження № 6/345/12/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

головуючої - судді Кардаш О.І.

за участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івасів Я.Я. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Головний державний виконавець Івасів Я.Я. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа посилаючись на те, що на виконанні Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавчий лист № 345/3310/20 від 24.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 175178, 42 грн. боргу та 1751, 78 грн. судового збору, а також виконавчий лист № 345/3468/20 від 26.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000, 00 доларів США за договором позики та 840, 84 грн. судового збору.

На даний час боржником рішення не виконано, декларацію не подано, будь яких дій спрямованих на їх виконання не здійснено. Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що згідно інформації, наданої на запити, боржник пенсії не отримує, однак орендує земельну ділянку та отримує дохід від підприємницької діяльності. Такоє йому належить нерухоме майно майно на праві власності. Згідно відповіді ДФС України боржник не має відкритих у банківських установах рахунків, відповідно до відповіді МВС України зареєстрованих за боржником транспортних засобів немає.

27.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, а 22.01.2021 описано та арештовано майно боржника.

При цьому стягувач звернувся до відділу з заявою обмежити боржника у праві виїзду за межі України на строк до виконання зобов`язань.

Враховуючи викладене, а також те, що боржником рішення не виконано, від його виконання він ухиляється, то ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним поданням.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що дане подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб) якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладеним на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 345/3310/20 від 24.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 175178, 42 грн. боргу та 1751, 78 грн. судового збору, а також виконавчий лист № 345/3468/20 від 26.01.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2000, 00 доларів США за договором позики та 840, 84 грн. судового збору.

На даний час боржником рішення не виконано, декларацію не подано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, а вжитими державним виконавцем заходами, результатів щодо виконання рішення суду не досягнуто.

За змістом пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

З подання вбачається, що на день звернення до суду боржник борг не сплатив.

Правильне застосування судом процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до частини 4 статті 441 Цивільного Кодексу України, зазначене подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим більше, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання на заборгованість за вищевказаним виконавчим документом, за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Державний виконавець не надав суду будь-яких доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, а фактично надав підтвердження того, що вживав певних заходів для погашення заборгованості.

Однак, сам по собі факт невиконання рішень суду не є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межи території України.

При цьому, в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують факт наявності у боржника ОСОБА_1 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, як і відсутні дані про те, що він перетинав державний кордон.

Отже, подання задоволенню не підлягає, оскільки наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» , а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івасів Я.Я. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: