Справа № 203/2350/21
Провадження № 2-з/0203/82/2021
УХВАЛА

22 червня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович, в якому просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2935 від 07.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Личуком Тарасом Володимировичем щодо звернення стягнення на предмет стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою від представника позивача, до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі № 2935 від 07.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Тарасом Володимировичем.

Суд, вивчивши доводи заявника, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), вважає, що заяву слід повернути заявнику, з наступних підстав.

У статті 151 ЦПК України встановлені вимоги до змісту заяви про забезпечення позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Так, зі змісту заяви про забезпечення позову не видно, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, належним чином не обґрунтовано необхідності застосування виду забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні.

У заяві про забезпечення позову представник позивача зазначає лише про те, що позивачем подано позовну заяву, якою він оскаржує виконавчий напис № 2935 від 07.06.2020 року. На підтвердження відкриття виконавчого провадження заявник надав суду постанову державного виконавця від 19.05.2021 року. Як зазначив заявник, здійснення стягнення за цим документом може ускладнити виконання майбутнього рішення та призвести до порушення прав та інтересів позивача. Проте представником позивача станом на момент звернення до суду з заявою (17.06.2021 року) не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду (зокрема копії документу, що підтверджує стягнення з позивача коштів, довідки про місце роботи або витягу трудової книжки з записом про актуальне місце роботи заявника, копію довідки з місця роботи заявника про утримання коштів з джерела доходу позивача тощо).

Крім цього, як видно з матеріалів справи виконавчий напис № 2935, вчинений приватним нотаріусом 29.08.2020 року. На підставі цього виконавчого напису було відкрито виконавче провадження в межах якого приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 19.05.2021р., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.06.2021р., постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 19.05.2021р., постанову про арешт коштів боржника від 19.05.2021р.

Разом з цим представник позивача у позовній заяві оскаржує виконавчий напис від 07.06.2021 року та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 2935 від 07.06.2021р., який в матеріалах справи відсутній і відсутні докази, що він виконується.

Також не зазначено підстави, що істотно ускладнять чи взагалі унеможливлять поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому наявність самого по собі позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню в жодному разі не є підставою для забезпечення позову без належного обґрунтування його необхідності, чого не містить заява позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим законом, тому на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцев Ігор В`ячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ф.М. Ханієва