Справа №266/1632/21
Провадження№ 2/266/608/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Пантелєєв Д.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2021 року до Приморського районного суду м. Маріуполя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2021 року, дану справу передано судді Приморського районного суду м. Маріуполя Пантелєєву Д.Г.

Ухвалою судді від 19.03.2021 року дану позовну заяву залишено без руху, на підставі наступного.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 ст. 185 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вивчивши подані матеріали, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення її недоліків з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, позивачем вказані дані сторін зазначені не повністю, а саме не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (позивача і відповідача), адрес електронної пошти.

Крім того, позивачем не вірно зазначено назву третьої особи.

В порушення п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем у позові повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, позивач просить визначити спосіб у спілкуванні та вихованні сина наступним чином: - перші шість місяців з дня набрання рішення суду законної сили зустрічі з дитиною три рази на тиждень не менше трьох годин на день, з попереднім повідомленям відповідача; - починаючи з сьомого місяця з дня набрання рішенням суду законної сили зустрічі за місцем проживання батька дитини кожної п`ятниці з 16 год. до 19 год., суботи або неділі за попереднім повідомленням ОСОБА_2 ; - спільний відпочинок у дні Державних свят та дні народження дитини або рідного батька, за попереднім повідомленням ОСОБА_2 , без її присутності; - 15 календарних днів для оздоровлення дитини в літній період в той час, коли дитина не оздоровлюється з матір`ю за попереднім повідомленням ОСОБА_2 ; - у разі хвороби дитини відвідування її батьком не менше однієї години на добу з урахуванням рекомендацій лікаря.

Однак, жодним чином не обґрунтовує свої позовні вимоги і не зазначає чому саме такий захист своїх батьківських прав обирає.

В порушення п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (за наявності).

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 зазначена вимога не виконана, не надано документу, що підтверджує оплату ним судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Позивачем у позові зазначено, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за даною позовною заявою.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», згідно із якою учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав, має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року№ 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.12, 22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 12 лютого 2020 року здійснено висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій.

Даний правовий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у зв`язку із передачею Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду справи на її розгляд для розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку із незгодою з попередніми висновками як Великої Палати, так касаційних палат, у яких стверджувалось про те, що учасники бойових дій безперечно звільняються від сплати судового збору у будь-якій справі.

Отже, позивач наділений статусом ветерана війни - учасника бойових дій, який звернувся до суду із позовом про зобов`язання відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною та визначення способу у спілкуванні та вихованні дитини, а не за захистом своїх порушених прав, як учасника бойових дій, а тому не звільняється від сплати судового збору за подання до суду даної позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2227 грн.

Беручи до уваги наведене, ставка судового збору за звернення до суду з цим позовом складає: 908 грн.

З огляду на викладене, позивачу потрібно усунути недоліки позовної заяви, зазначені ухвалою суду.

Проте недоліки, допущені при подачі позовної заяви до суду, позивачем до теперішнього часу усунені не були, поштове повідомлення повернуто на адресу суду, клопотань щодо надання додаткового строку для усунення недоліків не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо заявник у встановлений строк не усуне недоліки, не виконає вимоги, визначені ст. 175 та 177 ЦПК України, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв