справа № 208/8102/20
№ провадження 2/208/648/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

При секретарі Чорнобривець Р.Є.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 «про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної шкоди»,

встановив:

1.Позиція позивача.

У листопаді 2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов зазначений позов, за яким позивач ОСОБА_1 , просить:

- стягнути з Відповідача на його користь 550,00 гривень, у якості повернення сплаченої за товар неналежної якості грошової суми, 10000,00 гривень у якості відшкодування завданої моральної шкоди та завданих збитків.

В обґрунтування своїх вимоги, позивач послався на те, що він 03.07.2020 року у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », придбав комплект роликів ГРМ № НОМЕР_1 та №96350526, за який сплатив 550 гривень, що підтверджується товарним чеком.

Продавцем даного товару, згідно до даних товарного чеку є ФОП ОСОБА_2 , який гарантує повернення товару протягом 14 денний термін з дня придбання.

Після придбання товару у ньому позивачем були виявлені недоліки, а саме: заводський недолік (брак), завдяки якому коректна робота вузла не можлива. Виявлені недоліки усунути неможливо, бо придбаний товар є не ремонтним, і при несправності підлягає заміні.

Оскільки дефекти купленого товару були виявлені в період 14 денного строку, позивач звернувся до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з проханням замінити його на аналогічний товар належної якості. Однак магазин позитивної відповіді не дав та відмовився взяти (обміняти) бракований товар, мотивуючи це тим, що я ніби то його пошкодив. Зазначеним позивач не погоджується, та заявляє що він не пошкоджував придбаний товар, більше того зберіг оригінальну упаковку.

А тому згідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач заявляє про необхідність відмовитися від договору купівлі-продажу товару та вимагає від Відповідача повернення сплаченої за товар грошової суми, а саме 550 грн. 00 коп. (п`ятсот п`ятдесят гривень).

Оцінюючи дії відповідача, як неправомірні, позивач зазначає про завдання йому моральної шкоди, яка виразилася у відсутності можливості використання свого автомобіля, оскільки без цієї запчастини використання транспортного засобу неможливе, крім того позивачу довилося залишитися без автомобілю на період з 3.07.2020 р. по 27.08.2020 р. очікуючи відповіді від магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі ФОП ОСОБА_2 , що збільшено його моральні страждання та завдало фінансових незручностей.

А тому позивачем також заявлено вимогу про відшкодування завданої йому відповідачем моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 10000 гривень.

Крім того, позивачем заявлено про понесення витрат: покупка іншого комплекту роликів, та консультація і допомога нотаріуса в оформленні позовної заяви.

2.Позиція відповідача.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 скориставшись своїм правом, подав відзив на позов, згідно до якого позовні вимоги заявленими ОСОБА_1 не визнав, та у задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції, відповідач, не оспорюючи факту придбання позивачем 03.07.2020 року товару - комплект роликів ГРМ 1,6 загальною вартістю 550,00 гривень - у магазині, який належить відповідачеві, зазначив, що даний товар був належної якості, та був повністю розпакований і оглянутий покупцем, механічні пошкодження були відсутні, претензій по комплектації і зовнішньому вигляду також були відсутні. Комплект був новий та в оригінальній упаковці, с заводськими наклейками.

Як зазначено відповідачем, 06.07.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням повернути придбаний товар (ролики ГРМ) через виявлений ним дефект. При цьому товар, а саме ролик ГРМ був наданий з механічними пошкодженнями, на ролику були присутні сліди від спроби натягнути його викруткою, що призвело, на думку відповідача к порушенню і поломці підшипника всередині ролика ГРМ. Зазначені обставини були зафіксовані, складеним у присутності позивача документі, який також містить його підпис.

Сліди ушкоджень свідчать про те, що товар (ролики ГРМ) встановлювався на автомобіль, а це означає, що він був використаний по своєму призначенню. Та був пошкоджений при спробі його встановлення.

Оскільки товар, який позивач намагався повернути - комплект роликів ГРМ 1,6 не зберіг свого товарного вигляду, позивачу було повідомлено, що обмін такого товару на інший, або повернення коштів за такий товар у порядку, визначеному ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів», вже є неможливий.

Також позивачем не надано доказів, що заміна ролика здійснювалася на станції технічного обслуговування.

В керівництві по користуванню автомобіля для автолюбителів, звертається увага на те, що заміна ременів і роликів ГРМ є складною та важкою операцією. Та для проведення цієї операції рекомендовано звернуться до фахівця на станцію технічного обслуговування, також наголошується, що товар (ролики ГРМ) повинні бути натягнуті за допомогою помпи та язичок товару(ролика ГРМ) повинен співпасти з мітками на шківу.

А тому відповідач вважає, що позивачем були порушенні правила встановлення запчастини на автомобіль внаслідок чого відбулися механічні пошкодження товару, які є підставою для відмови у здійсненні заміни товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), повинні бути підтверджені висновком експертизи.

Крім того, право на заміну товару або розірвання договору купівлі-продажу товару виникає у споживача за умови виявлення саме істотного недоліку протягом гарантійного строку, який виник з вини виробника товару. При цьому, для віднесення виявленого недоліку до числа істотних, недолік обов`язково повинен: роботи неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, бути таким, що виник з вини виробника товару, після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин та має бути наділеним хоча б однією з ознак, передбачених підпунктами «а»-«в» п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у сукупності.

Але дані обставини позивачем не підтверджені, належними та допустимими доказами. Крім того, позивач при продажу товару огляну його, впевнившись в його відповідності та належної якості, здійснив його придбання, сплатив за придбаний товар, отримав його, що лише підтверджує факт того, що на час продажі товар придбаний ОСОБА_1 був належної якості.

Відповідач посилаючись на приписи п. 5 ч. 1 ст. 4 , ст. 16 Закону України «Про захист прав споживачів», відсутності доказів на підтвердження наявності недоліків придбаного товару, обґрунтованості наявності шкоди, виключає підстави для відшкодування заявленої шкоди позивачем, як безпідставну та не обґрунтовану.

Щодо моральної шкоди, то вимоги позивача не узгоджуються із ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», так як позивачем не доведено факт заподіяння йому у передбаченому законом порядку, будь-якої шкоди з боку відповідача.

Враховуючи, що позивач не довів факт завдання моральних чи фізичних страждань, вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від вимоги про розірвання договору купівлі-продажу, яка не підлягає до задоволення, тому і в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Також, позивач не надав розрахунку понесених ним витрат та не вказав у позовній заяві суму, яка підлягає відшкодуванню в якості судових витрат. Оскільки позивач не зазначає у позовній заяві розміру понесених ним судових витрат, і відповідачу не були надані ні квитанція про оплату відповідних послуг, ні Акт виконаних робіт, про які згадується у позовній заяві, в саме консультації та допомоги нотаріуса в оформленні позовної заяви, то відповідач позбавлений можливості надати свої пояснення у цій частині, зокрема, щодо відповідності вимог позивача вимогам ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи положення ст. ст. 133, 137 ЦПК України суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04, п. 269;). Позивач не надав до суду ні договору про надання правової допомоги, ні документів, які б посвідчували повноваження нотаріуса, який надавав йому правову допомогу. То ж суд може лише припускати, що зазначені послуги пов`язані із позовом відповідача, тоді як згідно ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зміст послуг, «оформлення позовної заяви» - не належить до видів нотаріальної діяльності.

Згідно ч. 4 ст. З ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об`єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності, а також діяльності у професійному самоврядуванні нотаріусів. Такі послуги не вважаються професійною правовою допомогою.

Отже, позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів, на підставі яких можна було б встановити, що він поніс витрати на професійну правову допомогу, пов`язані із даною справою.

3.Процесуальні питання, заяви і клопотання.

26.11.2020 року позивач ОСОБА_1 подав позовну заяву.

01.12.2020 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до спрощеного провадження Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що постановлено ухвалу.

07.04.2021 року відповідачем ФОП ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву.

08.06.2021 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про підтримання позовних вимог, додаткових заяв, клопотань не мав, прохав ухвалити рішення по справі.

08.06.2021 року відповідачем ФОП ОСОБА_2 подана заява про не визнання вимоги заявлених ОСОБА_1 , та просив провести розгляд з врахуванням поданого відзиву та доказів.

4.Фактичні обставини встановлені судом.

06.07.2020 року, ОСОБА_1 , як споживач у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », продавець ФОП ОСОБА_2 , придбав комплект роликів ГРМ № 96350550 і № 96350526, вартістю 550 гривень, що підтверджено копією товарного чеку від 06.07.2020 року (а.с. 3).

Відповідачем ФОП ОСОБА_2 не оспорювався факт придбання позивачем, у нього як продавця товару - комплект роликів ГРМ 1,6 загальною вартістю 550,00 гривень - у зазначеному магазині.

Сторони не оспорюють, що на час придбання товару - комплект роликів ГРМ 1,6, товар був оглянутий позивачем ОСОБА_1 , який не мав зауважень щодо його невідповідності, або нецілісності, тощо.

28.07.2020 року сторонами ОСОБА_1 видано письмова відмова у поверненні товару, де відображено на роликах сліди від натягу викруткою. Зазначено що ролик пошкоджений неправильною установкою (а.с. 3).

З боку позивача ОСОБА_1 була подана претензія на ім`я ФОП ОСОБА_2 , за наслідком розгляду якої 26.08.2020 року надана відповідь на претензію, де зазначено що для обміну товару придбаного у продавця можливо за умови якщо товар не використовувався, якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом із проданим товаром. На пред`явленому ОСОБА_1 товарі для обміну були виявлені механічні пошкодження, що не відповідає вимогам поверненню товару згідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживачу роз`яснено підстави для повернення товару у разі виникнення спірних питань, щодо браку продукції, та умов повернення товару (а.с. 5).

5.Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)".

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків зазначено: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: …відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України Збитками є: …втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 1,2ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків - ч.ч.1, 2, 6ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів».

Статтею 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною 3ст. 698 ЦК України передбачено, що до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно з п.5 ч. 1ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», гарантійний строк - строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.

Відповідно до частин першої, третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених частиною першою статті 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті.

6.Висновки та мотиви прийнятого рішення.

Як встановлено судом, 06.07.2020 року ОСОБА_1 , як споживач у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », продавець ФОП ОСОБА_2 , придбав комплект роликів ГРМ № 96350550 і № 96350526, вартістю 550 гривень, що підтверджено копією товарного чеку від 06.07.2020 року (а.с. 3).

В подальшому позивач ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 з питань повернення та обміну придбаного ним товару (ролики ГРМ) через виявлений ним дефект, на аналогічний товар.

При огляді комплекту роликів придбаних позивачем, були виявлені механічні пошкодження, а саме сліди від спроби натягнути ролик викруткою

Зазначені обставини підтверджені письмовим документом від 28.07.2020 року (а.с. 3), письмова відмова у прийнятті - поверненні товару, де відображено на роликах сліди від натягу викруткою. Зазначено що ролик пошкоджений неправильною установкою (а.с. 3).

Також, згідно до відповідді на претензію ОСОБА_1 , згідно до якої ФОП ОСОБА_2 від 26.08.2020 року (а.с. 5), зазначив що пред`явленому ОСОБА_1 товарі для обміну були виявлені механічні пошкодження, що не відповідає вимогам поверненню товару згідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів». Споживачу роз`яснено підстави для повернення товару у разі виникнення спірних питань, щодо браку продукції, та умов повернення товару.

Так, у відповідності до аб. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач при зверненні із позовом не заявляє вимоги про розірвання договору, як підставу повернення сплаченої за товар грошової суми, посилаючись на договір купівлі-продажу від 03.07.2020 року, в той же час факт придбання у ФОП ОСОБА_2 товару підтверджуючи товарним чеком від 06.07.2020 року, тобто фактично не надав доказу укладення договору з відповідачем 03.07.2020 року на який позивач посилається.

В той же час, згідно до частин першої, третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Споживач має право пред`явити одну із вимог, передбачених частиною першою статті 8 цього Закону, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною 1 цієї ж статті.

Виходячи з вказаної норми права, для задоволення таких вимог позивача як стягнення сплаченої за товар суми, доказуванню підлягає такі обставини як істотний недолік товару, який виник з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару.

Вказані висновки викладені в Постанові Верховного Суду від 11.01.2020 року у справі № 203/232/15-ц, провадження № 61-36599св18, Постанові Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі № 191/1879/17, провадження № 61-4878св19 та Постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі № 755/11237/17, провадження № 61-39639св18.

Поняття істотного недоліку викладено в пункті 12 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого істотний недолік це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

У відповідності до академічного тлумачного словника української мови вказано, що недолік це - відхилення від норми, дефект.

Згідно із п. 1ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням.

Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем.

Доказів звернення позивача саме у передбачений строк чотирнадцять днів, позивачем також не подано.

Так як у разі придбання товару у ФОП ОСОБА_2 03.07.2020 року, як зазначено позивачем, строк 14 днів спливає 18.07.2020 року, доказу звернення саме у зазначений термін до продавця позивачем не наданий, та перший документ на підтвердження звернення та отримання відмови від відповідача датований 28.07.2020 року (а.с. 3).

У відповідності до п. 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (ч.ч.1,2 ст. 95 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

У даному випадку, враховуючи, що матеріали справи не містять даних про наявність у придбаному у відповідача позивачем товарі, а саме комплект роликів ГРМ 1,6 недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), а також будь-яких порушень Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем ФОП ОСОБА_2 , правових підстав для задоволення позовних вимог позивача не встановлено.

На підставі вище зазначеного, за встановлених обставин позивач не має права на розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених за товар грошових коштів за наслідками ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки матеріалами справи не підтверджено наявності у товарі - комплекті роликів ГРМ 1,6, недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця), що не підтверджено належними доказами, а також не підтверджено що зазначений товар як вказано позивачем придбаний у відповідача 03.07.2020 року.

Враховуючи відсутність встановлених порушень з боку ФОП ОСОБА_2 , заявлені суми до стягнення з відповідача на користь позивача з зазначених підстав стягненню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то згідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено підставу для такого стягнення, а саме при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Також, згідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто підставою для відшкодування моральної шкоди є встановлення належними та допустимими доказами не самого факту моральних страждань, а причинно-наслідковий зв`язок між порушень прав позивача та моральними стражданнями які він зазнав.

Враховуючи, що в ході судового розгляду факту порушення ФОП ОСОБА_2 прав ОСОБА_1 в розумінні приписів Закону України «Про захист прав споживачів» належними та допустимими доказами не підтверджено, а тому відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

7.Судові витрати.

При зверненні із позовом, ОСОБА_1 діючи як споживач та будучи звільнений від сплати судового збору, згідно до приписів ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оплату судового збору не здійснював.

А тому, виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України, такі витрати віднесені за рахунок Держави.

В той же час, у позовній заяві ОСОБА_1 посилається на наявність понесених ним витрат з оплати нотаріуса, отримання консультації, але при цьому жодного та належного доказу понесення таких витрат не подає, а тому і в цій частині вимоги позивача не знайшли свого підтвердження та задоволенню не підлягають.

Керуючись вимогами ст.ст. 10, 76, 141, 260, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 «про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування збитків та моральної шкоди», - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua .

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата державної реєстрації: 14.08.2001 року, дата запису: 13.12.2005 року, номер запису: 0006098; адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складений 14 червня 2021 року.

Суддя Івченко Т. П.