Провадження № 2/727/31/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Дужич Я.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду Шевченківського районного суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя, який в подальшому уточнила подавши позов в новій редакції. В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, між ним та відповідачем, 27.02.2018 року, було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Чернівці, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №142923 Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2020 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що у період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, за спільні кошти, подружжям було придбано майно - квартира яка знаходиться по АДРЕСА_3 , загальною площею 44,10 кв.м. Посилається на те, що він не може дійти згоди з колишньою дружиною щодо поділу вказаного майна. Посилається на приписи ст.. 60, 61, 63, 65, 69-71 Сімейного кодексу України, статті 82, 364 ЦК України. Просить, виділити їй в натурі та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири розташованої по АДРЕСА_3 загальною площею 22,05 кв.м., та стягнути з відповідача судові витрати понесені ним при звернені до суду.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці (ОСОБА_4) від 19.01.2021 року відкрито провадження у вищенаведеній цивільній справі за правилами розгляду у загальному позовному провадженні. Підготовче провадження у справі не закрито.

На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Чернівці № 249 від 31.03.2021 року, вказану цивільну справу за повторним авторозподілом, з підстав смерті головуючого, судді по справі, передано судді цього ж суду Слободян Г.М. (протокол повторного автоматизованого розподілу справи від 31.03.2021 року).

Ухвалою судді Слободян Г.М. Шевченківського районного суду м.Ч ернівці від 02.04.2021 року прийнято справу до свого провадження з призначенням справи в підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу в порядку загального позовного провадження до судового розгляду.

Позивачем ОСОБА_1 направлено до суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзиву від відповідача до суду не надано.

За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності у межах заявлених вимог, зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Досліджені судом докази і застосовані норми права.

Судом належними і допустимим доказами встановлено, що 27 лютого 2018 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області актовий запис за №266 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ) (а.с.6)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.11.2020 року по цивільній справі № 727/8133/20 за ОСОБА_2 до ОСОБА_1 шлюб між сторонами було розірвано.

В період шлюбу, за спільні кошти, подружжям було придбано квартиру на підставі договору купівлі-продажу картири Серія та номер №3397 виданого 21.06.2018 року засвідченого приватним нотаріусом Холоменюк Оленою Ігорівною, місце розташування якої АДРЕСА_3 ,загальна площа якої становить 44,10 кв.м. житловою площею 28,10 кв.м. - яка зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.7-8)

Згідно довідки виданої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Холоменюк О.І.11.01.2021 року про те що між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 та гр.. ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу квартири 21.06.2018 року за реєстровим номером 3397 щодо квартири АДРЕСА_3 (а.с.17)

Згідно довідки виданої міським комунальним бюро технічної інвентаризації від 13.01.2021 року про інвентаризаційну вартість квартири АДРЕСА_3 з урахуванням коефіцієнтів діючої індексації становить 141713 гривень (а.с.18-19)

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості, і це є її процесуальним обов`язком. Сторони не спростовують цієї презумпції, а навпаки визнають вимоги одне одного щодо поділу спільно набутого майна, що випливає із уточненого первісного та зустрічного позовів де кожна сторона не заперечуючи право іншої на автомобіль та трактор, як спільно придбане рухоме майно, пропонують одинакові способи поділу цього майна та компенсації різниці у вартості майна.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до правових висновків, висловлених Верховним Судом України в справах N 6-79цс13, N 6-2641цс15, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Разом з тим належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи вказані норми та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: час набуття такого майна, кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Згідно зі статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення порушення прав інтересів співвласника, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.

На підставі досліджених вище доказів, з`ясованих обставин справи та з урахуванням наведених вимог закону вважає, що квартира придбана ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 вартість якої становить 359200 гривень була придбана під час шлюбу подружжям та є їх спільним сумісним майном.

Таким чином, як позивачу так і відповідачу належить право власності на дану квартиру порівно.

За змістом ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд згідно ч.3 ст.141 ЦПК України враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Позивач ставить питання про стягнення з відповідача понесених судових витрат в сумі 2150,80 грн. сплаченого судового збору .

Згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони задоволенню позовних вимог.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.1-13, 76-83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - задовольнити.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне майно подружжя, а саме - квартиру розташованої за адресою АДРЕСА_3 загальною площею 44,10 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Ѕ (одна друга) частину спільного майна подружжя - квартиру під АДРЕСА_3 , загальна площа якої становить - 22,05 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 документально підтверджені судові витрати в рахунок сплаченого судового збору в розмірі 2150.80 грн.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення копі/ заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09.06.2021 року.

Суддя Слободян Г.М.