Справа № 669/91/21
Провадження № 2/669/135/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

з участю секретаря с/з Бабоян А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В :

01.02.2021 року ОСОБА_1 (надалі позивачка) звернулася до суду з позовом до Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області (надалі відповідач), в якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,84 умовних кадастрових гектари у СС «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 була членом КСП «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області та її було включено в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Проте їй не видано відповідний сертифікат. Вирішити дане питання в позасудовому порядку не виявилося можливим, що стало підставою звернення до суду із відповідним позовом.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В поданій до суду заяві представник позивачки, адвокат Начичко В.О., позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивачки.

Представник Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області, належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що Селянській спілці «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницько області на підставі рішення Миклашської сільської ради Білогірського району Хмельницької області передано у колективну власність 1061,8 га. землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується даними Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 027, зареєстрованого 20 травня 1996 року в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1.

ОСОБА_1 мала право на пайовий фонд спілки селян «Хлібороб» с. Миклаші Білогірського району Хмельницької області відповідно до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (Додаток 1 до вказаного Державного акта), де вона зазначена за №308.

Таким чином, ОСОБА_1 набула право на земельну частку (пай) у землях спілки селян «Хлібороб» с. Миклаші Білогірського району Хмельницької області, оскільки вона перебувала у членах колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання землі, отримання державного акта на право колективної власності на землю, і була включений до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Разом з тим, ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) по СС «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області не видавався, про що свідчать записи в журналі реєстрації та видачі сертифікатів, що підтверджується повідомленням Відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №29-22-0.19-15/103-21 від 25.01.2021 року.

Водночас, як убачається з копії розпорядження Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області №472р. від 07 березня 1997 року «Про затвердження розмірів та вартості земельних часток (паїв) в колективних сільськогосподарських підприємствах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » с.Вікнини, «Хлібороб» с.Миклаші» площа земельної частки (паю) по КСП «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області становить 2,84 умовних кадастрових гектари, вартістю чотирнадцять тисяч двісті гривень.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.152 ЗК України, «захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав».

Відповідно до ст.25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Відповідно до п.п. 2,7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Як зазначив Пленум Верховного суду України у п.п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7, згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішеннями органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку(пай), виділену на місцевості. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК , у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі

остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Згідно Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», від 5 червня 2003 року №899-IV (із змінами та доповненнями), цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками. Право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку (ст.1). Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є: …рішення суду про визнання права на земельну частку(пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї (ст.2).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 була включена до списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю СС «Хлібороб», але по невідомій причині не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), а тому фактично позбавлена права на отримання у приватну власність земельної частки (паю), що не відповідає вимогам чинного законодавства, на час виникнення правовідносин. Тому суд, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та право на земельну частку (пай) останньої повинно бути відновлено.

Разом з тим, позивач, а ні у своєму позові, а ні під час судового розгляду не ставив питання щодо розподілу судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом (а.с.1, 16,), а тому, суд не розглядає питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, передбаченого ст.141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.124 Конституції України, п.п. 2, 5,7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, ст.ст.25,132 ЗК України, ст. ст. 2, 4, 13, 81, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області, ІПН НОМЕР_1 , право на земельну частку (пай), розміром 2,84 умовних кадастрових гектари у СС «Хлібороб» с.Миклаші Білогірського району Хмельницької області.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Бараболя