Справа №443/683/21
Провадження №2-о/443/58/21
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2021 року Жидачівський районний суд Львівської у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жидачеві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Гніздичівська територіальна громада Львівської області, про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був її батьком; встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №292 від 21.09.1989 року за реєстровим №107 від 13.10.1989 року на ім`я « ОСОБА_3 ».

Свою заяву обґрунтовує тим, що після смерті батька заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить, зокрема житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 . За життя, батько заявниці склав заповіт, за яким: житловий будинок заповів своїй дочці ОСОБА_1 . Стверджує, що вказаний вище житловий будинок належав батькові заявниці на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності, яке видано на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №292 від 21.09.1989 року за реєстровим №107 від 13.10.1989 року. Окрім цього, зазначає, що у свідоцтві про народження заявниці ОСОБА_1 у графі "батько" зазначено " ОСОБА_3 ".

ОСОБА_1 звернулася до Жидачівської державної нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, після смерті батька ОСОБА_2 , однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з огляду на те, що у свідоцтві про смерть спадкодавця, в свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на майно померлого наявні розбіжності - « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_3 ». Відтак, заявник стверджує, що позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно, через наявність обставин вказаних вище.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.04.2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 06.05.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами окремого провадження провадження із викликом сторін.

Заявник у судовому засідання заяву підтримала, просила заявлені вимоги задоволити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення розгляду справи без його участі, заперечень щодо вимог заявника не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1,1377 га території Лівчицької сільської ради.

Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В. від 22.04.2021 року №142/02-31 (а.с.12) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із наявністю розбіжностей у свідоцтві про смерть спадкодавця, в свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на майно померлого наявні розбіжності - « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_3 ».

28 вересня 2009 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лівчицької сільської ради Жидачівського району Львівської області Витак О.В. (а.с.11), за яким заповів своїй дочці ОСОБА_1 , зокрема житловий будинок, який належав йому на підставі свідоцтва про право особистої власності за реєстровим №107 від 13.10.1989 року та земельну ділянку площею 1,1377 га території Лівчицької сільської ради.

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, яке видано на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №292 від 21.09.1989 року за реєстровим №107 від 13.10.1989 року, власником будинку за АДРЕСА_1 вказаний « ОСОБА_3 » (а.с.13).

Згідно державного акту на землю Серії ЛВ №038048 від 22.10.2004 року, ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 1,1377 га на території Лівчицької сільської ради (а.са.14).

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_1 Серії НОМЕР_2 від 20.07.1966 року у графі "батько" зазначено " ОСОБА_3 " (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 30.08.1980 року Рудянською сільською радою Жидачівського району Львівської області, 30.08.1980 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Свідок ОСОБА_8 , в судовому засіданні дала покази про те, що ОСОБА_1 є її двоюрідною сестрою, а її вуйко ОСОБА_2 говорив, що він по батькові « ОСОБА_2 ». Зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 це одна і та ж особа.

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні дав покази, що ОСОБА_1 є його племінниця, а ОСОБА_2 був його рідним братом і правильно його по-батькові ОСОБА_2 . Зазначає, що його брату на праві власності належав житловий будинок у с.Лівчиці.

Заявник стверджує, що позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно, через наявні розбіжності у документах, що підтверджуються родинний зв`язок ОСОБА_1 з її батьком, а також розбіжності у правовстановлюючих документах.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.1. ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту.

Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Встановлення факту родинних відносин необхідний позивачу для реалізації його спадкових прав.

Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи та показами свідків достатньо стверджується факт того, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був батьком ОСОБА_1 , та факт належності померлому правовстановлюючого документу, на житловий будинок, господарські будівлі і споруди у АДРЕСА_1 , а тому заява є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 81, 258, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву задоволити

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - «Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок», яке видано на підставі рішення виконкому Жидачівської районної ради народних депутатів №292 від 21.09.1989 року за реєстровим №107 від 13.10.1989 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2021 року.

Головуючий суддя С.І. Сливка