Номер провадження: 22-ц/813/5258/21
Номер справи місцевого суду: 520/2609/17
Головуючий у першій інстанції Пучкова І.М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі :

Головуючого судді Гірняк Л.А.

суддів Комлевої О.С.,Сегеди С.М.,

за участю секретаря Ющак А.Ю.

За участю представника ОСОБА_1 адвоката Черепова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», клопотання адвоката Попової Олени Анатоліївни, яка дії в інтересах ОСОБА_2 про залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» у справі за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою АТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року.

03.02.2021 року до апеляційної інстанції від адвоката Попової О.А., яка дії в інтересах ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення його до участі у справі правонаступника прав та обов`язків АТ «УкрСиббанк».

Зазначає, що 27.07.2020 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ-ФАКТОР» та ОСОБА_2 укладено Договір відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами поруки, згідно якого ТОВ «ФК «ЕЛІТ-ФАКТОР» зобов`язувався відступити за плату ОСОБА_2 права вимоги до позичальника за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.02.2007 року, до поручителя за Договором поруки № 237985 від 24.03.2009 року та до поручителя за Договором поруки № 91078 від 13.02.2007 року.

При цьому вказує, що 28.07.2020 року АТ «УкрСиббанк» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР» Договір факторингу № 27/07, згідно якого було передано у власність ТОВ «ФК «ЕЛІТ- ФАКТОР» права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 13.02.2007 року, Договором поруки № 237985 від 24.03.2009 року та Договором поруки № 91078 від 13.02.2007 року разом з додатками. На виконання вимог договору факторингу № 27/07 від 28.07.2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ-ФАКТОР» складено Акт приймання-передачі документації та Акт приймання-передачі прав вимоги.

13.02.2007 року з усіма додатками та додатковими угодами; 28.07.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ-ФАКТОР» та ОСОБА_2 складено Акт приймання-передачі права вимоги за Договором відступлення права вимоги від 27.07.2020 року, за яким кредитор ТОВ «ФК «ЕЛІТ-ФАКТОР» передав новому кредитору ОСОБА_2 права вимоги за договорами:

- Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 13.02.2007 року з усіма додатками та додатковими угодами;

- Договір поруки № 91078 від

- Договір поруки № 237985 від 24.03.2009 року з усіма додатками та додатковими угодами.

ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце повідомлені належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія вирішуючи питання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі в якості правонаступника ПАТ «УкрСиббанк», приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_2 , які не можуть надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа та такий договір не породжує прав та обовязків.

Аналогічна позиція вже висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Керуючись ст.43, 55, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання представика ОСОБА_2 - адвоката О.А. Попова О.А про залучення його в якості правонаступника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до участі в справі за апеляційною скаргу АТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2020 року у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

О.С.Комлева

С.М. Сегеда