Єдиний унікальний номер: 223/883/20
Провадження номер: 2/223/57/2021
11 лютого 2021 року місто Вугледар
Вугледарський міський суд Донецької області в складі:
судді Луньової О.Г.
секретар Гнитько А.Ю.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є власником чотирикімнатної квартири за договором дарування від 25.10.2002 року, загальною площею 66,87 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач з 11.03.2015 року зареєстрована в зазначеній квартирі, як член сім`ї власника, але фактично з січня 2017 року в квартирі не проживає, про що свідчить акт ОСББ «Салют-Вугледар» № 001 від 06.11.2020 року. Позивач несе додаткові витрати по утриманню своєї власності в зв`язку з тим, що розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих в квартирі. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд: визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування чотирикімнатною житловою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та їх обґрунтування підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з січня 2018 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи положення ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
В судовому засіданні судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 10.04.1995 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 . На обороті зазначеного свідоцтва вказано, що на 3/4 частки квартири, подарованих ОСОБА_1 посвідчено договір дарування Вугледарською державною нотаріальною конторою 25.10.2002 року за № 1982 (а.с.38).
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували ОСОБА_1 3/4 квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , приведеною площею 66,87 кв.м., що підтверджується копією договору дарування від 25.10.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1982 (а.с.6).
Відповідно до довідки № 023 від 06.11.2020 року та акту № 4 від 06.11.2020 року, виданих ОСББ «Салют-Вугледар», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач ОСОБА_1 та його сестра - відповідач ОСОБА_2 . Відповідач у зазначеній квартирі не мешкає з січня 2018 року і по теперішній час, перешкод до проживання не має (а.с.7-8).
Відомості про квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 241839648 від 26.01.2021 року (а.с.36).
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 , який постійно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає в зазначеній квартирі з січня 2018 року.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що його сусід ОСОБА_1 постійно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ., відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає в зазначеній квартирі з січня 2018 року.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Частинами 1-3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
В межах даної цивільної справи відповідачем ОСОБА_2 не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано доказів, на підставі яких суд мав би можливість встановити, чи наявні у останньої перешкоди для проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , причини відсутності відповідача понад встановлені строки у квартирі, а також визначити підстави для продовження пропущеного строку для проживання у квартирі.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право власності на спірну квартиру перейшло до позивача ОСОБА_1 за договором дарування квартири від 25.10.2002 року, а відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , понад один рік. Суд вважає за доцільне задовольнити позов в повному обсязі та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування чотирикімнатною житловою квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в чотирикімнатній житловій квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Вугледарським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Вугледарського
міського суду Донецької області О.Г. Луньова