Справа № 594/477/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

22 червня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

з участю:

представника позивача адвоката Денисової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Денисової Тамари Степанівни, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та проживає. Крім того, за вказаною адресою зареєстрований також його син ОСОБА_2 , який в такій не проживає, оскільки в 2009 році він за його згодою, будучи ще неповнолітнім, разом із матір`ю виїхав в Італійську Республіку. Час від часу він з матір`ю приїжджав в Україну. А після закінчення у 2016 році школи, в Україну не приїжджає.

Таким чином, відповідач більше року у належній йому квартирі не проживає, в таку не навідується, наміру повертатися в Україну не має, а на прохання знятися з реєстрації, відповідає, що приїхати в України чи оформляти довіреність, йому матеріально невигідно.

У зв`язку з реєстрацією сина, у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на зареєстровану працездатну особу, також виникають труднощі при оформленні субсидії.

А тому, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квариторою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження з призначенням у такій підготовчого судового засідання, при цьому було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

У визначений в ухвалі суду строк, відповідач відзив на позов не подав, на розгляд справи в підготовчому судовому засіданні не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення підготовчого засідання до суду не подав.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року справу призначено до розгляду по суті на 22 червня 2021 року.

Представник позивача адвокат Денисова Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, просила такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не подав. У визначений судом строк відзиву на позов не надсилав.

За таких обставин, за згоди представника позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши сторону позивача, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією договору дарування, посвідченого 06 квітня 2002 року приватним нотаріусом Борщівського районного нотаріального округу Прокопович Л.П., та копією реєстраційного посвідчення від 16 квітня 2002 року.

Згідно довідки №177 від 02.04.2021, виданої ЦНАП Борщівської міської ради, та акту обстеження матеріально побутових умов сім`ї №80, складеного Борщівською міською радою 02.04.2021, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач, його дружина ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 та син відповідач ОСОБА_2 , який більше року за вказаною адресою не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , рідна сестра позивача, ОСОБА_6 , мати позивача, кожен зокрема, суду показала, що відповідач постійно проживає в Італії, там закінчив школу, має намір поступити на навчання у вищий заклад. З позивачем та ними спілкується постійно, у всіх у них хороші відносини. Проте, відповідач бажання повернтатися на Укораїну не висловлює, своє майбутнє бачить у іншій країні. Востаннє провідував батька у 2016 році.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше 1 року в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує. Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належному на праві приватної власності позивачу, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі у виді судового збору.

Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, ст. 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280-284 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. судових витрат.

Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: