Провадження № 22-з/802/37/21 Категорія: 40 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , законного представника малолітньої доньки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області: Красневич Олександр Анатолійович про визнання недійсним договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , законний представник малолітньої доньки ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Луцької міської ради, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області: Красневич О.А. про визнання недійсним договору іпотеки.

Просить визнати недійсним договір іпотеки, укладений 26 листопада 2019 року, між фізичною особою ОСОБА_4 та фізичною особою ОСОБА_5 , предметом іпотеки, за яким є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0594 га, кадастровий номер: :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із позовом, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що житловий будинок, в якому проживає його малолітня дитина - ОСОБА_3 , без її згоди, може бути відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Окрім того, вартість будинку та земельної ділянки в декілька разів перевищує розмір позики.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Постановлено накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0594 га, кадастровий номер : :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку та земельної ділянки.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 травня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вжиті ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0594 га, кадастровий номер 070100000:22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонено іншим способом вчиняти будь-які дії щодо вказаного будинку та земельної ділянки - скасовано.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 24 червня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду від 17 травня 2021 року та відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Разом з апеляційною скаргою, представником ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, в якому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0594 га, кадастровий номер : :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку та земельної ділянки, заборонити припиняти подачу електроенергії, води, газу, вивозу сміття.

Заява мотивована тим, що 26.11.2019 між ОСОБА_5 та відповідачем укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0594 га, кадастровий номер 070100000:22:144:0016, що знаходиться за тією ж адресою. Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Красневичем О.А. Про укладення оспорюваного договору позивач дізнався 04.06.2020 при спробі невідомих йому людей увійти до житлового будинку за місцем проживання його малолітньої дитини ОСОБА_3 , дані люди повідомили про те, що будинок уже є їхньою власністю, а сім`я позивача повинна звідти виселитися та звільнити його для нових власників.

Зазначає, що договір іпотеки укладений з порушенням законодавства, а саме на момент його укладення, у житловому будинку який передався в іпотеку, проживала та була зареєстрована малолітня дитина. Всупереч даним обставинам, нотаріусом, не вжито заходів для отримання згоди органу опіки та піклування на укладення спірного договору. Крім того предмет іпотеки було придбано не за кредитні кошти і не в день укладення договору іпотеки.

07 липня 2020 року відповідачем - ОСОБА_4 на адресу ОСОБА_5 надіслано Вимогу про усунення порушень виконання основного зобов`язання та іпотечного договору. У вимозі йшлося про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі статті 37 Закону України «Про іпотеку».

07 вересня 2020 року, на підставі оспорюваного договору іпотеки від 26.11.2019 року, до відповідача ОСОБА_4 перейшло право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0594 га, кадастровий номер : :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0594 га, кадастровий номер : :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить - ОСОБА_4 .

Після того, як ОСОБА_4 зареєстрував за собою право власності на будинок, останній всіляко почав перешкоджати проживати в ньому в тому числі малолітній ОСОБА_3 та її родині, а саме зміною замків, підселенням, відключенням, за його заявою д будинку від електроенергії. Таким чином на думку заявника життя здоров`я ОСОБА_3 зазнало реальної небезпеки.

У задоволенні клопотання належить відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень пункту 7 частини 1 статті 365 ЦПК України, суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених ч. 5 цієї статті - ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або іншої особи, забороною вчиняти певні дії.

Згідно зі ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК Українивиди забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору іпотеки, з підстав того, що на час укладання такого в будинку проживала неповнолітня дочка, інтереси якої даним договором порушені.

Виходячи з предмету позову - визнання недійсним договору іпотеки, накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,0594 га, кадастровий номер : :22:144:0016, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити іншим особам вчиняти буд-які дії щодо вказаного будинку та земельної ділянки, заборонити припиняти подачу електроенергії, води, газу, вивозу сміття не є співмірними.

Заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин, які б свідчили про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Представник ОСОБА_2 всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, не довів існування реальної загрози ефективного захисту порушеного чи оспорюваного права та інтересів, а також не навів обставин, з яких суд може зробити висновок про можливе утруднення чи неможливість виконання рішення суду в разі задоволення позову та невжиття відповідних заходів до його забезпечення.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 вересня 2020 року вжито заходи забезпечення позову, аналогічні тим, які просить заявник вжити в поданій заяві.

Частиною 9 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч. 10 ст. 158 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 273 ЦПК України).

Таким чином заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою суду першої інстанції від 28 вересня 2020 року зберігають свою дію до постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Подвійне забезпечення нормами ЦПК України не передбачено.

З огляду на викладене, апеляційний суду дійшов висновку, що заявлене в клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись. статтями 42, 151, 260, 365 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту даної ухвали.

Головуючий:

Судді: