Номер провадження 22-ц/804/1608/21
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

головуючого судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Новікової Г.В., Хейло Я.В.,

при секретарі судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , лейтенанта батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області про відшкодування шкоди заподіяної незаконним рішенням, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 квітня 2021 року (головуючий у 1 інстанції Лутай А.М.),

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 з вимогами про відшкодування шкоди заподіяної незаконним рішенням. Позов обґрунтовував тим, що відповідач сфальшував проти нього адміністративну справу та виніс постанову серія ДПО18 № 776803 про притягнення до адміністративної відповідальності чим заподіяв моральну шкоду в розмірі 5 000,00грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. Згідно висновків суду позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту заподіяння моральної шкоди відповідачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, через те, що судом не повно з`ясовані обставини, якими позивач обґрунтовував позов та висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що ОСОБА_2 не входить до списку уповноважених осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи «Департаменту патрульної поліції», а отже він не мав права виносити оскаржувану постанову.

На час розгляду справи відзивів до суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції заслухавши суддю-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, за відсутності сторін повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, вважає, що суд першої інстанції розглянув в порядку цивільного судочинства справу, розгляд якої мав відбуватись за правилами адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 368 ЦПК України передбачає, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Статтею 5 КАС України встановлено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Згідно частини 4 статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Статтею 19 КАС України визначено справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року, № 580-VIII (далі - Закону) національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частини 1 статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 62 Закону поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Аналіз вищевказаних норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що служба в поліції є публічною службою.

У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Такі правові висновки викладені в Постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року справа № 1640/3010/18, від 05 грудня 2018 року справа № 818/1688/16, від 12 грудня 2018 року справа № 804/285/16.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , на його користь моральну шкоду, яка була заподіяна відповідачем під час проходження публічної служби в органах поліції.

З таких обставин справа підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Згідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 374, 377, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 квітня 2021 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , лейтенанта батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області про відшкодування шкоди заподіяної незаконним рішенням закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 червня 2021 року.

Судді: