Справа №489/1856/21
Провадження №2/489/1476/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору міни нерухомого майна дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання дійсним договору міни нерухомого майна № 441/2 від 12 травня 1998 року, відповідно до якого ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_3 отримали у власність житловий будинок від відповідними господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , а ОСОБА_4 , отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 , укладеного на Українській біржі Нерухомості, зареєстрованого в ММБТІ 12.05.1998 за реєстровим № 9732, між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 , з іншого боку. На теперішній час позивачі не мають можливості розпорядитись своїми правами як власники майна, оскільки даний договір не було посвідчений нотаріально.

Ухвалою суду від 17.05.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою миколаївською державною нотаріальною конторою 06.03.1998, зареєстрованого в реєстрі № 6-485, зареєстрованого в ММБТІ 20.03.1998 за реєстровим № 9732.

Квартира АДРЕСА_2 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду 12.02.1997 № 10045, зареєстрованого в ММБТІ 28.02.1997 за реєстровим № 20154.

12 травня 1998 року між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 , з іншого боку, на Українській біржі Нерухомості, укладено договір міни цілого житлового будинку на квартиру за АДРЕСА_3 , відповідно до якого ОСОБА_4 отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 32,9 кв. м., яка складається з двох житлових кімнат, а ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , отримали у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 85,0 кв. м., житловою площею 52,3 кв. м.. Зазначений договір було зареєстровано в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 12.05.1998 р. за реєстровим № 9732.

Договір міни нерухомого майна підписаний сторонами власноручно. На теперішній час ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявив, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.

На час укладання договору міни нерухомого майна, сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на теперішній час, визнання такого договору дійсним можливе лише у судовому порядку.

Позивачі вказують на те, що після укладання договору міни нерухомого майна, сторонами були виконані всі умови договору.

Відповідно до довідки з комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 24.05.2021 за вих. № 12338, з матеріалів архівної справи БТІ станом на 28.12.2012, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі договору міни № 441/2 від 12.05.1998 року, укладеного на УБН 12.05.1998.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 23.06.2021, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відразу після укладання договору міни нерухомого майна між сторонами, позивачами було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у травні 1998 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР встановлено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

За статтею 242 цього Кодексу, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

У відповідності з ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивачі, на теперішній час, не мають можливості реалізувати свої права, як власники майна, оскільки договір міни нерухомого майна не було посвідчено нотаріально.

Беручи до уваги те, що позивачі не мають можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов про визнання договору міни цілого житлового будинку на квартиру дійсним, підлягає задоволенню.

Вимог щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, а тому витрати пов`язані з судовим розглядом цивільної справи, покладаються на позивачів.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору міни нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір міни цілого житлового будинку на квартиру №441/2 від 12 травня 1998 року, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 32,9 кв. м., яка складається з двох житлових кімнат, а ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , отримали у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 85,0 кв. м., житловою площею 52,3 кв. м., укладеного на Українській біржі нерухомості, зареєстрованого в ММБТІ 12 травня 1998 року, за реєстровим №9732, між ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та від імені ОСОБА_3 , з іншого боку.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа: Українська біржа нерухомості, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Театральна, 1.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «23» червня 2021 року.