Справа № 404/4948/20
Номер провадження 2/404/1383/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування вимог посилається на. те, що з 19.04.2013 року по 03.02.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_2 та знаходяться на її утриманні. Починаючи з 2015 року батько дитини свідомо та умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина, зловживає алкогольними напоями, жебракує та веде аморальний спосіб життя. Протягом усього часу окремого проживання, батько жодним чином не виявляв здорового батьківського інтересу до життя сина. Не піклувався про забезпечення нормального рівня охорони здоров`я, здобуття дитиною освіти, не опікувався розвитком сина як особистості, підготовкою його до самостійного життя, не виявляв бажання спілкуватися у обсязі, необхідному для формування його свідомості як члена суспільства, не виявляв почуття любові та турботи як батько до дитини. Тому просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2021 року цивільну справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 14.06.2021 позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Суду позивач пояснила, що після розірвання шлюбу батько перестав цікавитися життям сина, не приймає ніякої участі у вихованні та розвитку хлопчика, уникає будь-якого спілкування з ним, має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 02.02.2021 року, 14.06.2021 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького Поровчук А.А. в судовому засіданні підтримала вимогу позивача про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.02.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.13).

Від шлюбу позивач та відповідач мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Згідно заяви від 05.02.2020 року, засвідченої КП ЖЕО № 3 позивачка разом з сином проживає за адресою АДРЕСА_2 , без реєстрації місця проживання (а.с.31).

Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 23.02.2015 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частин усіх видів заробітку (доходу) (а.с.16).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості складеного Фортечним відділом ДВС у м. Кропивницькому ГТУЮ у Кіровоградській області станом на 24.07.2020 року заборгованість по сплаті аліментів склала 99414,50 грн. (а.с.18-19).

У зв`язку з умисним ухиленням відповідача від сплати аліментів заявою від 09.07.2020 року позивач зверталася до Кіровоградського ВП ГУНП в Кіровоградській області з вимогою про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини.

Згідно відповіді КНП «ЦПМСД № 1 м.Кропивницького» МР міста Кропивницького № 195/03-20 від 04.02.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою АДРЕСА_2 та перебуває під наглядом медичних працівників даного закладу. Декларація на медичне обслуговування дитини підписана мамою з лікарем-педіатром ОСОБА_6 . Контактує з дільничним лікарем, приводить дитину до медичного закладу для огляду та проведення профілактичних щеплень, здійснює догляд за дитиною під час хвороби мати - ОСОБА_1 . Батько - ОСОБА_2 в поліклініку не звертався, станом здоров`я дитини не цікавився(а.с.14).

ОСОБА_2 в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухиляється від піклування про здоров`я свого сина починаючи з 2015 року.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 6.02.2020 року, виданої ДНЗ (ясла-садок) № 71 «Катеринка» комбінованого типу, ОСОБА_3 відвідує групу № 5 «Веселка» вказаного ДНЗ з 13.07.2018 року. Вихованням дитини займається мама ОСОБА_1 . Мати приводить і забирає дитину з садочка. Приймає участь у житті групи, регулярно відвідує батьківські збори, свята, цікавиться розвитком і досягненнями дитини, його поведінкою в дитячому колективі. Зі сторони мами дитині приділяється достатньо уваги. За час перебування дитини в садочку його батько жодного разу не відвідував заклад(а.с.15).

Отже, з викладеного випливає, що батько дитини - ОСОБА_2 в порушення ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» ухиляється від піклування про навчання свого сина починаючи з 13.07.2018 року.

З метою виправлення ставлення відповідача до сина, позивач зверталася до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Однак, встановити його місцезнаходження правоохоронним органам не вдалося, що підтверджується листом Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 03.03.2020 року № К-140/117-20 (а.с.22-23).

Згідно заяви позивача до Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького від 08.07.2020 року, позивач просила провести профілактичну бесіду з відповідачем відносно належного виконання ним батьківських обов`язків. Згідно відповіді Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького від 21.07.2020 року, останні теж не змогли встановити місцезнаходження відповідача (а.с.20).

Відповідно до інформації з Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького № 570 від 25.02.2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказаного управління з питань усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, або визначення порядку участі батька у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи визначення місця проживання дитини разом з ним, протягом 2015-2020 років не звертався (а.с.33).

Згідно висновку № 1775/49-05-24 від 12.04.2021 орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 11 травня 2021 року № 296 вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно вина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 припинив цікавитися життям та навчанням сина, не приймає ніякої участі у його вихованні, всіляко уникає будь-якого спілкування з ним, має значну заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини.

В постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року ) передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості, дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991 року, вказано в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 5 СК України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно до змісту ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Із аналізу діючого законодавства вбачається, що позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, а саме: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зазначене також узгоджується і з позицією Верховного суду, висловленій у Постанові від 13.03.2019 року у справі № 631/2406/15-ц.

Враховуючи, викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 150, 164-167 СК України, керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) до ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову орган опіки та піклування Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 17.06.2021.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда