ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

24 червня 2021 року

м. Харків

Справа № 641/6239/20

Провадження № 22-ц/818/3587/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

розглянувши впорядку письмового провадження без повідомлення учасників справив приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Журавель Дениса Миколайовича на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року, постановлене суддею Музиченко В.О., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просила стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 172381 грн. 60 коп., та просила стягнути на її користь судовий збір у розмірі 1723,80 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що вона 01.11.2018 року дала в борг ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4000 евро та 1200 доларів США., ці грошові кошти ОСОБА_1 повинна була повернути в найближній час. Однак відповідачка їй борг не повернула, у зв,язку з чим 17.09.2019 року відповідачкою було складено письмову розписку, в якій вона зобов`язалась повернути зазначений борг у 15-ти денний строк Після спливу 15-ти денного строку ОСОБА_1 грошові кошти не повернула та на її неодноразові звернення до неї повідомляла про необгрунтовані обставини, що заважають їй віддати кошти. 21.02.2020 року вона на адресу відповідачки направила лист з вимогою повернути кошти, надані відповідно до розписки від 17.09.2019 року у строк до 25 березня 2020 року. Цей лист відповідачка отримала 22.02.2020 року. Відчуваючи безнадійність та безпорадність перед протиправними діями ОСОБА_1 , вона змущена була звернутись до адвоката та укласти угоду про надання їй правової допомоги з питань повернення коштів, які були надані відповідачу у якості позики та не повернуті вчасно у строк, встановлений розпискою. 23.07.2020 року її адвокатом було направлено лист на адресу ОСОБА_1 про необхідність повернути кошти, які були взяті у неї в борг у строк до 15.08.2020 року. До теперішнього часу відповідачка гроші не повернула, тому вона змущена звернутися о суду за захистом своїх порушених ОСОБА_1 прав.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 131 120,00 грн, 33 216,00 грн та за прострочення виконання грошового зобов,язання інфляційні збитки у розмірі 3 812,00 грн та 3 % річних у розмірі 4 233,00 грн., а всього підлягає стягненню - 172 3 81,60 грн. 60 коп. та судові витрати у розмірі 1723,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Журавель Д.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Скарга містить посилання на те, що з метою уникнення порушення прав та законних інтересів, відповідач керуючись ст. 652 ЦК України, звертався до Позивача з метою змінити умови договору у зв`язку з істотною зміною обставин, однак така пропозиція була відхилена.

Вищевказане свідчить, що відповідач має намір виконати зобов`язання, однак в силу форс-мажорних обставин, позбавлена такої можливості.

Судом не було в повному обсязі досліджено всіх обставин справи, що призвело до порушення принципу змагальності, законності та верховенства права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Розглядом справи встановлено наступне.

ОСОБА_1 отримала 17.09.2019 року від озивачки 4000 евро та 1200 доларів США.

Згідно розсписки від 17.09.2019 року, ОСОБА_1 зобов`залась повернути ОСОБА_2 у 15-ти денний строк кошти у сумі 4000 евро та 1200 доларів США, які вона раніше отримала у борг.

Оригінал розписки міститься в матеріалах справи.

Факт отримання позики ОСОБА_1 не заперечується.

Відповідно повідомлення про повернення боргу від 21.02.2020 року, ОСОБА_2 на адресу відповідачки ОСОБА_1 направила листа, в якому зазначила свої претензії щодо не повернення боргу ОСОБА_1 .

Крім того, 23.07.2020 року представником позивачки - адвокатом Мельниченко В.С. також направлено листа ОСОБА_1 щодо необхідності повернення боргу ОСОБА_2 .

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані положеннями ст. ст. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України за правилами яких договором позики, який може бути оформлений у формі розписки, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що передбачені договором, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором за ст. 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, його ст. 611 передбачено сплату неустойки у разі порушення зобов`язання, відповідно до ч. 1ст. 1050 ЦК Україниякщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно дост. 625 цього Кодексу,у відповідностідо якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у Постанові Верховного суду України від 02.07.2014 року №6-79цс14, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки (постанова Верховного Суду України від 18.09.2013р. №6-63 цс13 ).

Отже, розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, суд повинен керуватися як завданням судочинства так і загальними засадами цивільного законодавства, серед яких, зокрема, визначені справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 524 Цивільного кодексу України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Вказана вище розписка містить всі необхідні умови договору позики, а саме: сторони зобов`язання, суму позики, строк виконання зобов`язання, підпис позичальника.

Отже, розписка є одночасно документом, який посвідчує факт передання позикодавцем визначеної суми коштів.

Надана позивачем розписка підтверджує той факт, що сторони досягай згоди щодо всіх істотних умов договору позики та що цей договір між ними було укладено.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що позичальником борг було сплачено, суду не задано.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повною мірою дослідив надані сторонами докази, врахував, що ОСОБА_1 взяла у ОСОБА_2 в борг грошові кошти на підставі розписки від 01.11. 2018 року, яких у визначений строк не повернула, і ця розписка підтверджує факт отримання відповідачкою коштів у позику, а тому зробив правильний висновок про наявність передбачених законом підстав щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Посилання апеляційної скарги на наявність запровадженого карантину що є форс-мажорною обставиною, судова колегія до уваги не приймає, оскільки правовідносини між сторонами склались до цього періоду, відповідачка зобов`язалась виконати зобов`язання до запровадження карантинних заходів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи сторін надав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Журавля Дениса Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2021 року