Справа № 367/5945/19
Провадження №2/367/1426/2021
16 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л.П.,
за участі секретаря Герус Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області до ОСОБА_1 , третя особа: Північно-східний офіс Держаудитслужби про стягнення надміру виплачених страхових виплат, -
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою до ОСОБА_1 (далі Відповідач), третя особа: Північно-східний офіс Держаудитслужби про стягнення надміру виплачених страхових виплат, мотивуючи свої вимоги тим, що під час планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності управління, яка проводилася Північно-східним офісом Держаудитслужби в особі його відокремленого підрозділу - Управління Північно- східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області (далі - Третя особа), були виявлені порушення законодавства.
Так, згідно із абзацом 2 пункту 2 розділу 1 Порядку № 20, який діяв до 01.01.2019, у разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування).
Аналогічна норма щодо обов`язку внутрішньо переміщеної особи подати заяву про припинення виплат у зв`язку із зміною місця проживання до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, яке здійснює такій особі страхові виплати, закріплено у пункті 1.3. Порядку № 27, що діє з 01.01.2019.
Такі вимоги Порядку № 20 і Порядку № 27 зумовлені тим, що згідно із частинами 1,3 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VIII (далі - Закон № 1706) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця пробивання такої внутрішньо переміщеної особи. При цьому відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1706 місце проживання внутрішньо переміщеної особи засвідчує довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІV (далі - Закон № 1105).
Страхові виплати з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання тимчасово переміщеним особам виплачуються виключно за місцем фактичного проживання, засвідченим довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Оскільки зміна місця проживання внутрішньо переміщеної особи, як застрахованої, суттєво впливає на умови отримання нею страхових виплат, така особа зобов`язана своєчасно повідомляти про відповідні обставини органи Фонду та нести відповідальність за одержання страхових виплат не за місцем фактичного проживання, що сталося з вини такої особи, зокрема, у вигляді невиконанн зазначеного обов`язку.
Відповідач був письмово попереджений про обов`язок протягом 10 календарних днів повідомити робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, про зміну місця фактичного проживання, що підтверджується підписами Відповідача на заявах від 27.02.2015 та від 16.11.2016 про продовження раніше призначеної страхової виплати. Незважаючи на це, Відповідач закріпленого за ним обов`язку не виконав, про зміну місця свого фактичного проживання відділення Позивача, яке здійснювало йому страхові виплати, протягом 10 календарних днів не повідомив.
Враховуючи, що страхові виплати за період з 01.07.2018 по 31.05.2019 одержані Відповідачем від Позивача неправомірно через неподання Відповідачем у встановлений строк правдивих відомостей про своє фактичне місце проживання, листом від 13.06.2019 № 08-116, відділення Позивача запропонувало Відповідачу добровільно повернути 54 299,48 грн. надмірно виплачених коштів. Незважаючи на те, що зазначений лист було особисто отримано Відповідачем, про що свідчить його особистий підпис від 14.06.2019, жодних грошових надходжень в рахунок повернення безпідставно набутих з вини Відповідача коштів не надходило до цього часу.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з відповідача на їх користь надміру виплачені у зв`язку з недобросовісністю набувача страхові виплати в сумі 54 299,48 грн. та судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошенням про виклик на розгляд справи розміщеним на сайті «Судової влади України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні представник третьої особи позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що від час планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності управління, яка проводилася Північно-східним офісом Держаудитслужби в особі його відокремленого підрозділу - Управління Північно- східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, були виявлені порушення законодавства.
Так, згідно із абзацом 2 пункту 2 розділу 1 Порядку № 20, який діяв до 01.01.2019, у разі чергової зміни фактичного місця проживання (перебування) особа, яка тимчасово переміщена, зобов`язана повідомити протягом 10 календарних днів з дати зміни місця фактичного проживання (перебування) робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, страхові витрати на медичну та соціальну допомогу шляхом подання заяви особисто або надсилання рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви) про припинення йому виплат у зв`язку зі зміною місця проживання (перебування).
Аналогічна норма щодо обов`язку внутрішньо переміщеної особи подати заяву про припинення виплат у зв`язку із зміною місця проживання до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, яке здійснює такій особі страхові виплати, закріплено у пункті 1.3. Порядку № 27, що діє з 01.01.2019.
Такі вимоги Порядку № 20 і Порядку № 27 зумовлені тим, що згідно із частинами 1,3 статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VIII (далі - Закон № 1706) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця пробивання такої внутрішньо переміщеної особи. При цьому відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1706 місце проживання внутрішньо переміщеної особи засвідчує довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-ХІV (далі - Закон № 1105).
Страхові виплати з загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання тимчасово переміщеним особам виплачуються виключно за місцем фактичного проживання, засвідченим довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Оскільки зміна місця проживання внутрішньо переміщеної особи, як застрахованої, суттєво впливає на умови отримання нею страхових виплат, така особа зобов`язана своєчасно повідомляти про відповідні обставини органи Фонду та нести відповідальність за одержання страхових виплат не за місцем фактичного проживання, що сталося з вини такої особи, зокрема, у вигляді невиконанн зазначеного обов`язку.
Відповідач був письмово попереджений про обов`язок протягом 10 календарних днів повідомити робочий орган виконавчої дирекції Фонду, який здійснює йому страхові виплати, про зміну місця фактичного проживання, що підтверджується підписами Відповідача на заявах від 27.02.2015 та від 16.11.2016 про продовження раніше призначеної страхової виплати. Незважаючи на це, Відповідач закріпленого за ним обов`язку не виконав, про зміну місця свого фактичного проживання відділення Позивача, яке здійснювало йому страхові виплати, протягом 10 календарних днів не повідомив.
Враховуючи, що страхові виплати за період з 01.07.2018 по 31.05.2019 одержані Відповідачем від Позивача неправомірно через неподання Відповідачем у встановлений строк правдивих відомостей про своє фактичне місце проживання, листом від 13.06.2019 № 08-116, відділення Позивача запропонувало Відповідачу добровільно повернути 54 299,48 грн. надмірно виплачених коштів. Незважаючи на те, що зазначений лист було особисто отримано Відповідачем, про що свідчить його особистий підпис від 14.06.2019, жодних грошових надходжень в рахунок повернення безпідставно набутих з вини Відповідача коштів не надходило до цього часу.
Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави.
Враховуючи те, що неподання Відповідачем у встановлений строк правдивих відомостей про своє фактичне місце проживання призвело до безпідставного набуття ним страхових виплат за період з 01.07.2018 по 31.05.2019, то суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.. 141 ЦПК України також підлягає судовий збір в сумі 1 921,00 грн.
Враховуючи вказане, керуючись статями 22,1166,1212 ЦК України, статтями 2,4,10, 42,43,48,49,175,177 ЦПК України,-
Позовну заяву - задовольнити.
Повний текст рішення буде виготовлено на протязі десяти днів, а саме: 26.06.2021.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Л.П. Саранюк