Справа № 464/4031/20 Головуючий у 1 інстанції: Сабара Л.В.
Провадження № 22-ц/811/3107/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Мікуш Ю.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 вересня 2020 року за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2010 у розмірі 24207 грн 40 коп. станом на 19.05.2020 та понесені судові витрати в сумі 2102 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку із чим підписала Заяву № б/н від 23.02.2010, тим самим погодилася, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає Договір про надання банківських послуг. 23.02.2010 відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». У зв`язку із цим, банком на підставі Договору відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі зазначеному у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.Банк свої зобов`язання за договором виконав, одночасно, у відповідності до даного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом та відсотки за його користування згідно умов. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, отримані кошти не повернув та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 19.05.2020 становить 24207 грн 40 коп.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 24 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредитному договору без номера від 23 лютого 2010 року в сумі 20225,02 (двадцять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 02 копійки та понесені судові витрати в розмірі 1756,20 (одна тисяча семисот п`ятдесят шість) гривень 20 копійок, відмовлено в решті позову за недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог у стягненні процентів прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Зазначає, що крім анкети-заяви, відповідачем також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», де було погоджена базова відсоткова ставка за користування кредитом. Просить рішення в частині відмови в стягненні процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим 23.02.2010 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку НОМЕР_1 .

Із заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПраватБанку 41102353, ОСОБА_2 засвідчила, що як клієнт АТ КБ «ПриватБанк», згідно з кредитним договором б/н від 23.02.2010, отримала карту № НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві, що слід розцінювати як те, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з наданим банком розрахунком, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 19.05.2020 борг ОСОБА_1 по даному кредитному договору становить 24207,40 грн, з них: 20225,02 грн заборгованість за тілом кредиту, 3982,38 грн заборгованість за простроченими процентами.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 порушила умови укладеного з АТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору, своєчасно кредит не погашала та не повернула позичені кошти, тому, заявлений позов підлягав до часткового задоволення, та стягнув заборгованість по тілу кредиту, що складає 20 225,02 грн по кредитному договору б/н від 23.02.2010, в решті позову за недоведеністю вимог відмовив.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» у зв`язку із чим підписала Заяву № б/н від 23.02.2010, тим самим погодилася, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає Договір про надання банківських послуг. 23.02.2010 відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». (а.с.8).

Також апелянт вказує на те що підписана ОСОБА_1 . Довідка б/н від 23.02.2010, серед інших істотних умов кредитування, містить умови щодо розміру базової процентної ставки в місяць 2,5%, а також підстави та розмір нарахування пені(а.с 9).

Однак, як убачається з розрахунку заборгованості за договором, позивачем самостійно здійснювалось нарахування процентів у розмірі 34,8% річних при цьому відповідач, підписавши Довідку про умови кредитування погодив процентну ставку в розмірі 30% річних. Будь-яких доказів про те, що банк повідомляв відповідача про зміну (збільшення) процентної ставки та у будь-якій формі погодження за сплату таких процентів матеріали справи не містять.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.02.2010 шляхом підписання заяви. За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами за порушення термінів виконання договірних зобов`язань у зміненому виді, зокрема у збільшеному вимірі.

Враховуючи наведене колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних висновків, що позовна вимога про стягнення з відповідача 3982 грн 38 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.02.2021

Головуючий

Судді