ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року

м. Чернівці

справа № 713/94/21

провадження №22-ц/822/410/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року, головуючий у першій інстанції Пилип`юк І.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у грудні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та дружину.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 8 липня 2017 року актовим записом 45.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вижниця Чернівецьклї області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вижниця Чернівецької області..

ОСОБА_2 з вересня 2020 року проживає окремо, не бере участі в утриманні дітей.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, має дохід, отримує пенсію.

Вказувала, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, потребує допомоги.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року позов задоволено частково, постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати з сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати з сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні дітей та дружини задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає про порушення судом першої інстанції норм ч.3 ст.181 СК України, зміну обраного позивачем ОСОБА_1 спосіб стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, наявність у власності ОСОБА_2 транспортного засобу, житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:002:0846, здійснення підприємницької діяльності, встановлення даних обставин рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року, недоведеність відсутності у ОСОБА_2 доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та утримання дружини частково, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2, 4 ст.84, ч.1 ст.180, ч.1-3 ст. 181, ч.1, 2 ст. 182 СК України та дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 у спосіб стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення повноліття та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

На обгрунтування таких висновків судом першої інстанції зазначено про недоведеність спроможності платника аліментів ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно.

Водночас суд першої інстанції вважав встановленим розмір щомісячного доходу ОСОБА_2 в сумі 7000 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 грудня 2019 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано положення ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку, інших доходів не має, крім допомоги при народженні дитини, платник аліментів ОСОБА_2 працює, отримує пенсію по інвалідності, утримує іншу дитину, непрацездатних батьків не має.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 8 липня 2017 року актовим записом 45.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вижниця Чернівецьклї області, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вижниця Чернівецької області..

ОСОБА_2 з вересня 2020 року проживає окремо, не бере участі в утриманні дітей.

ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

За довідкою старости с. Замостя Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області №1328 від 21 грудня 2020 року з ОСОБА_1 проживають та знаходяться на її утриманні неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13 квітня 2016 року ОСОБА_2 з 12 квітня 2016 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, основний вид економічної діяльності 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах.

Відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №453704 від 30 травня 2019 року ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності на строк до травня 2022 року.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 грудня 2019 року.

З довідки про доходи №7011 5608 9703 1000, виданої пенсіонеру ОСОБА_2 , вбачається, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернівецькій області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої становить 2100 грн на місяць.

На підставі довідки про доходи №04 від 12 січня 2021 року ОСОБА_2 працює в Чернівецькій регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на посаді лаборанта, розмір нарахованої заробітної плати за 2020 рік становить 60030,59 грн (середньомісячна 5002,54 грн), утримання 12290,88 грн, сплачені аліменти 10500,00 грн (1500,00 грн. на місяць).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови

Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

На підставі ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з частиною другою статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За змістом частини першої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч.1 ст.367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду у п.3 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.1 ЦПК та з урахуванням положення ч.4 ст.10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову

При цьому згідно зі п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Відповідно до правил, встановлених п. 3 ч.2 ст.197 ЦПК України, суд заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них.

За змістом абз.1, 4 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

Отже, суд першої інстанції змінивши спосіб присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини з частки від заробітку (доходу) на аліменти, визначені у певній твердій грошовій сумі, вийшов за межі позовних вимог.

Судом першої інстанції порушено положення частини третьої статті 181 СК України, оскільки спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини у твердій грошовій сумі на порушення норм матеріального права.

За вимогами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною четвертою статті 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що місячний дохід ОСОБА_4 становить 7000 грн.

У матеріалах справи відсутні докази наявності у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

ОСОБА_1 на підтвердження майнового стану платника аліментів ОСОБА_2 до апеляційної скарги додано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23 лютого 2021 року.

Частиною 1 ст. 367 визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У пункті 6 частини другої статті 356 ЦПК України передбачено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Частинами другою, третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17 (провадження №61-41031св18) та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (провадження № 61-13405св18).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не зазначає поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції чи про неможливість їх подання з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому відсутні виключні правові підстави, які надають повноваження апеляційному суду дослідити нові докази.

Крім того, залишення ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року без розгляду клопотання ОСОБА_1 про витребування з Вижницького ДФС Укрїани доказів про доходи з Державного реєстру фізичних осіб платників податку не дає підстав для висновку про поважність причин неподання інформаці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року 2218 грн., з 1 липня 2020 року - 2318 грн., з 1 грудня 2020 року - 2395 грн.

Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність хвороби та матеріальне становище платника аліментів, наявність на утриманні іншої дитини, стягнення рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 лютого 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12 грудня 2019 року, відсутність у ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позову до суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази щодо неспроможності ОСОБА_2 сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку.

Крім того, факт відсутності у платника аліментів можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Платником аліментів ОСОБА_2 не надано доказів на спростування обставин наявності доходу від здійснення підприємницької діяльності.

Тому висновку суду першої інстанції про те, що місячний дохід ОСОБА_4 становить 7000 грн., грунтується на припущенні.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно частин 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей.

Згідно пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 до Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви ОСОБА_1 слідувало сплатити 840 грн.

Підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, в сумі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до квитанції Акціонерного товариства «ПриватБанк» №0.0..1 від 15 лютого 2021 року та квитанції Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» №54948124 від 22 березня 2021 року за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатила 1261 грн. 20 коп.

Тому підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1261 грн. 20 коп.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 грудня 2020 року до досягнення повноліття, стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат з сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. змінити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утриманні в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 21 грудня 2020 року і до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судових витрат з сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожного щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 грудня 2020 року .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку, починаючи з 21 грудня 2020 року.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 22 червня 2021 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк