Справа № 466/4220/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Шукост О.М..

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути аліменти з ОСОБА_3 на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення донькою 23 років, а також судові витрати у розмірі 2000 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 з 20.10.2001 року по 16.06.2009 року. У шлюбі народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент звернення до суду донька досягла повноліття, проте продовжує навчатися у у Львівському національному університеті імені Івана Франка. Донька проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, оскільки навчається на денній формі навчання та немає змоги працювати. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує, що її заробітної плати є недостатньо для належного матеріального забезпечення доньки. Відповідач добровіль матеріально не допомагає. У зв`язку із чим змушена звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач щодо вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки не заперечує. Щодо вимоги позивача про стягнення на її користь витрат на правову допомогу просить відмовити, оскільки стверджує, що підстав для подачі позовної заяви не було, він постійно добровільно надає кошти доньці.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Окрім того, покликаються на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено ІІ групу інвалідності через вади зору.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку підтримує, разом з тим просив відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року.

У шлюбі народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 16.06.2009 року Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_1 .

В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до Довідки №144/21 від 08.04.2021 року, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 студенткою першого курсу денного відділення філологічного факультету по спеціальності чеська мова та література. Навчання завершує у червні 2024 року.

У зв`язку з навчанням на денній формі, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може працювати та утримувати себе, потребує матеріальної допомоги та знаходиться на утриманні своєї матері, оскільки проживає разом із з нею.

Відповідно до частини другої ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р. обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

З матеріалів справи і пояснень позивача та відповідача вбачається, що ОСОБА_3 не має на утриманні інших дітей чи утриманців. Повнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжує навчання. Відсутні істотні обставини, які могли б впливати на виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків. Відтак, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягувати аліментів на утримання доньки на час її навчання в розмірі 1/4 частини від заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 13.05.2021 року і до закінчення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка, але не довше ніж до досягнення нею 23-річного віку. Аліменти у вказаному розмірі слід стягувати в користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на момент ухвалення рішення є повнолітньою.

В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, щодо вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 133 ЦПК України, витрати пов`язані із розглядом справи відносяться до судових витрат.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України з результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До позовної заяви позивачем ОСОБА_1 долучено Договір про надання правової допомоги № 19ц/21 від 07.05.2021 року, укладений між нею та адвокатом Волошином С.В., акт виконаних робіт до договору №19ц/21 від 12.05.2021 року, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат в розмірі 2000 грн, а також квитанцію до прибуткового кассового ордера на суму 2000 грн.

Відтак, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомогу підлягає до задоволення, слід стягнути з відповідача на користь позивача 2000 грн. витрат на правову допомогу згідно з актом виконаних робіт адвокатом.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст. 183, 199, 200 СК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів зароітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13.05.2021 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двадцятитрьохрічного віку.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 грн (дві тисячі гривень) витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в доход держави 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення до Львівського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 24.06.2021 року.

Суддя О. І. Баєва