КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-6841/11 Головуючий у суді І інстанції Шум Л.М.
Провадження № 22-ц/824/38/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») звернулося до суду з вказаною вище заявою, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» (далі - ПАТ «Кредитпромбанк») заборгованість та судові витрати в загальному розмірі 195 303,58 грн. На підставі вказаного рішення 14 березня 2012 року банку було видано виконавчі листи № 2-6841/11.

УхвалоюСвятошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі № 2-6841/11, а саме: стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал».

Заявник зазначав, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті Міністерства юстиції України, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі державної виконавчої служби та приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У зв`язку з перебуванням ПАТ «Кредитпромбанк» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме: скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості, виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик (електронну торгову систему - Прозоро), внаслідок чого було пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник просив також врахувати ту обставину, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в: себе, поміж іншого, процедуру звірки за актами прийому-передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у тому числі оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що стало ще однією підставою пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З наведених вище підстав заявник просив суд видати дублікат виконавчих листів № 2-6841/11 від 14 березня 2012 рокута поновити йому строкдля пред`явлення цього виконавчого документа до виконання.

УхвалоюСвятошинського районного суду м. Києва від 22 липня 2020 року заяву задоволено.

Поновлено ТОВ «Вердикт Капітал» строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-6841/11, виданих 14 березня 2012 року Святошинським районним судом м. Києва у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року.

Видано дублікати виконавчих листів № 2-6841/11 у цивільній справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із втратою оригіналу виконавчих листів.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ТОВ «Вердикт Капітал» було позбавлене можливості пред`явити виконавчі листи до виконання з об`єктивних причин, оскільки строк їх пред`явлення закінчився на час заміни стягувача його правонаступником відповідно до договору від 9 листопада 2018 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором. При цьому оригінали виконавчих листів заявнику не передавалися, про що було складено акт про втрату виконавчих листів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи від 3 липня 2020 року, тому існує необхідність у видачі їх дублікатів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, боржники звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал» відмовити.

Як на підставу своїх вимог посилаються на те, що в матеріалах справи відсутні докази їх належного повідомлення про день, час та місце розгляду справи, внаслідок чого вони були позбавлені можливості приймати участь у судовому розгляді поданої стягувачем заяви та захистити свої права. Судом першої інстанції належним чином не з`ясовані обставини пред`явлення виконавчих листів до виконання попередніми стягувачами, часткову сплату заборгованості та дійсні причини пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, а оскільки дублікат видається в межах строків, які не пропущено, та зважаючи, що заявник жодного документального підтвердження своїх доводів і вимог не надав, то відсутні підстави для задоволення його заяви як необґрунтованої.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 49.24/68/08-А від 21 січня 2008 року та судові витрати в загальному розмірі 195 303,58 грн.

На виконання вказаного судового рішення 14 березня 2012 року представнику банку було видано два виконавчі листи № 2-6841/11.

20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

9 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 949/К купівлі-продажу майнових прав, за умовами якого до заявника перейшло право грошової вимоги, у тому числі за кредитним договором № 49.24/68/08-А від 21 січня 2008 року укладеним з ОСОБА_1 , та договором поруки № 49.24/68-П1/08-А від 21 січня 2008 року, укладеним з ОСОБА_2 .

Встановлено, що ТОВ «Вердикт Капітал» двічі, а саме у лютому 2019 року та квітні 2019 року зверталося до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження шляхом зміни стягувача його правонаступником.

Ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року та 3 травня 2019 року відповідно у задоволенні вказаних заяв ТОВ «Вердикт Капітал» відмовлено.

У лютому 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» втретє звернулося до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у справі його правонаступником.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2020 року заяву задоволено та замінено стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» його правонаступником - ТОВ «Вердикт Капітал» у справі № 2-6841/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.

9 липня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів, мотивуючи її тим, що виконавчі листи № 2-6841/11 від 14 березня 2012 року на примусовому виконанні не перебували, а у зв`язку з перебуванням ПАТ «Кредитпромбанк» на стадії ліквідації та кадрових змін, виконавчий лист не було вчасно пред`явлено до виконання. Після купівлі частини кредитного портфелю виникла необхідність у передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів(боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою. На підтвердження обставин відсутності виконавчих листів та в якості підтвердження того, що вказані виконавчі документи не передавалися, заявник надав акт перевірки кредитної справи, складений працівниками ТОВ «Вердикт Капітал».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, взявши до уваги вищевказані аргументи заявника, дійшов висновку про те, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання є поважними, виконавчі листи товариству не передавалися, тому пропущений строк має бути поновлено, а дублікати виконавчих листів видано стягувачу.

Однак із таким висновком повністю погодитися не можна.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист втрачено, подавши відповідні докази.

За частиною першою, третьою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

За правилом частини першої статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов`язком суду.

Повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України у спосіб, який забезпечує фіксацію повідомлення або виклику.

Утім, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення боржників в будь-який передбачений законом спосіб про день, час та місце розгляду справи, внаслідок чого вони були позбавлені можливості приймати участь у судовому розгляді поданої стягувачем заяви та права на судовий захист.

Неповідомлення судом учасників процесу про дату, час і місце судового засідання є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, боржники, які не були належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не мали рівних із заявником можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також були позбавлені можливості нарівні із заявником довести в суді першої інстанції ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення принципу змагальності та рівності сторін, які є елементами права на справедливий судовий розгляд, та прав ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на судовий захист, що в силу пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Із матеріалів справи вбачається, що 6 грудня 2012 року ПАТ «Кредитпромбанк» зверталося до Обухівського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-6841/11, виданого 14 березня 2012 року Святошинським районним судом м. Києва

Постановою головного державного виконавця Малежик І.М. від 24 грудня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 35801657 з одночасним накладенням арешту на майно боржника.

28 березня 2013 року виконавчий лист № 2-6841/11 від 14 березня 2012 року повернуто первісному стягувачу у зв`язку зі відсутністю у боржника майна, на яка можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу.

20 травня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» відступило, а ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги погашення заборгованості, у тому числі за кредитним договором № 49.24/68/08-А від 21 січня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між цими юридичними особами.

ПАТ «Дельта Банк» як правонаступник первісного стягувача також звертався до органу державної виконавчої служби Святошинського управління юстиції із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-6841/11, проте постановою державного виконавця Ткачова А.В. від 19 жовтня 2016 року вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю в боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійсненні протягом року заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

За змістом статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на момент видачі виконавчого листа (далі - Закон № 606-XIV), виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до положень пункту 2 частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 23 зазначеного Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

В той же час статтею 12 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», чинного на момент повернення виконавчого листа стягувачу, встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із частиною п`ятою статті 37 Закону № 1404-VIIIповернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, з урахуванням пред`явлення первісним стягувачем виконавчого листа № 2-6841/11 від 14 березня 2012 року до примусового виконання та його повернення державним виконавцем 19 жовтня 2016 року, цей виконавчий документ міг бути повторно пред`явлений новим стягувачем до виконання відносно боржників до 19 жовтня 2019 року.

Як свідчать матеріали справи, ПАТ «Дельта Банк» відступило право вимоги за кредитним договором та договором поруки ТОВ «Вердикт Капітал» 9 листопада 2018 року відповідно до договору № 949/К купівлі-продажу майнових прав.

Із першою заявою про заміну сторони (стягувача) у справі його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося у лютому 2019 року, із другою - у квітні 2019 року, а із третьою, яка була задоволена судом 28 лютого 2020 року, - тільки у лютому 2020 року.

При цьому заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів ТОВ «Вердикт Капітал» направило засобами поштового зв`язку лише 9 липня 2020 року.

За змістом положень статті 433 ЦПК України підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Окрім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Заявником не зазначено достатніх підстав та не надано належних доказів, які заважали йому чи первісному стягувачу повторно звернутися до державної виконавчої служби чи приватного виконавця із заявою про примусове виконання виконавчого документа у встановлений законом строк після повернення виконавчого документа державним виконавцем, а також не наведено поважні обставини, що не залежали від його волевиявленняі внаслідок яких він пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При цьому, відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання заявника на довготривалу процедуру передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ТОВ «Вердикт Капітал» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників) є необґрунтованою підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки договір купівлі-продажу прав вимоги було укладено саме між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» ще 20 травня 2013 року, а у заявника з ПАТ «Кредитпромбанк» були відсутні будь-які договірні правовідносини.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що заява ТОВ «Вердикт Капітал» в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви.

Заявляючи вимогу про видачу дублікату виконавчих листів, заявник на підтвердження того, що вказані виконавчі документи не передавалися йому, посилався на акт про втрату виконавчих документів в результаті перевірки кредитної справи № 2-6841/11 щодо позичальника ОСОБА_1 , складений працівниками ТОВ «Вердикт Капітал».

Так, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Проте до своїх заяв про заміну сторони (стягувача) у справі його правонаступником ТОВ «Вердикт Капітал» додавало копії виконавчих листів № 2-6841/11 від 14 березня 2012 року, завірені уповноваженими представниками заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належним чином відповідно до вимог статті 95 ЦПК України.

Тобто, засвідчивши копії виконавчих документів своїм підписом, датою та відміткою «з оригіналом згідно», представники заявника вказали, що оригінали виконавчих листів № 2-6841/11 від 14 березня 2012 року щодо боржників перебувають у ТОВ «Вердикт Капітал», що спростовує нинішні доводи заявника про те, що вказані виконавчі документи не передавалися йому при відступленні прав вимоги за кредитним договором та договором поруки, а можлива втрата виконавчих листів могла відбутися з вини самого заявника поза межами встановленого законом строку для їх пред`явлення до виконання.

Наявність норм Конституції України, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення та рішень Європейського суду з прав людини з цього приводу не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів, оскільки вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, надаючи оцінку обставинам, на які посилалося ТОВ «Вердикт Капітал» як на причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів, встановивши, що такі причини є неповажними та необґрунтованими відповідно, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, оскаржувана ухваласуду першої інстанції не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до положень статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Вердикт Капітал».

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ухвала суду першої інстанції скасовується повністю з ухваленням нового судового рішення по суті заявлених вимог, то відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України із заявника стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені боржником ОСОБА_1 у межах даної справи (судового провадження), а саме 420,40 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 22 липня 2020 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчих листів відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 420,20 грн (чотириста двадцять гривень 20 копійок) сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду в частині вирішення вимог про видачу дублікату виконавчих листів відповідно до пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

В частині вирішення питання про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній