Справа № 344/8619/18
Провадження № 2/344/781/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Антоняка Т.М.

за участю секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток, зокрема, вимогами позову просила визнати, що частка в земельній ділянці площею 0,0740, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер 080050069 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 125/600; частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 260/600; частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) - 43/360; частка ОСОБА_4 (РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 43/360.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено (а.с. 64-65).

Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2020 року, за заявою відповідачки ОСОБА_2 , заочне рішення від 11 червня 2019 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.02.2021 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій виклав позовні вимоги у наступній редакції: визнати, що частка власності в земельній ділянці площею - 0,0740, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :08:005:0069, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 складає 274/360; частка ОСОБА_3 складає - 43/360; частка ОСОБА_4 складає - 43/360.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи безе його участі, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, однак повідомлялись про розгляд справи належним чином.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 81 від 03 лютого 1977 року «Про доповнення до рішення міськвиконкому від 01 березня 1973 року № 139/14 «Про затвердження акту прийняття в експлуатацію індивідуального жилого будинку по АДРЕСА_3 , побудованого громадянином ОСОБА_5 » оформлено за останнім право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 4).

Згідно договору дарування від 29.09.1988 року встановлено, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 25/100 частин будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою в АДРЕСА_3 (а.с. 5-6).

Згідно договору дарування від 29.09.1988 року вбачається, що ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 10/100 частин будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою в АДРЕСА_3 (а.с. 7-8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, в зв`язку з чим було видано ОСОБА_6 (дружині покійного) свідоцтво від 06 листопада 1998 року про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, а саме на 65/100 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_6 (дружині покійного) та ОСОБА_6 (сину покійного) видано свідоцтво від 06 листопада 1998 року про право на спадщину за законом по 2/3 на спадкове майно, а саме на 65/200 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Також, ОСОБА_1 (дочці покійного) видано свідоцтво від 27 листопада 1998 року про право на спадщину за законом на 1/3 на спадкове майно, а саме на 65/200 домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно рішення Івано-Франківської міської ради № 168 від 20.04.2004 року земельна ділянка площею 0,07400 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 080050069, за адресою: АДРЕСА_1 , передана у спільну власність ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІФ №061889 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0740 га, кадастровий номер 080050069, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, і після його смерті спадщину по 1/3 прийняли ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як слідує з матеріалів справи, 20 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір дарування частки домоволодіння 199/360 частки домоволодіння під номером АДРЕСА_1 .

Згідно підрахунку часток, проведеного ФОП ОСОБА_8 , зазначеного у довідці від 26.01.2021 року, ОСОБА_1 в сукупності вищевказаних документів власності належить - 274/360 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема:

згідно договору дарування частки домоволодіння від 20.02.2020 року, оформленого приватним нотаріусом Перець Н.В., частка домоволодіння ОСОБА_1 - 199/360;

згідно договору дарування частки домоволодіння від 29.09.1988 року, оформленого державним нотаріусом Девляшевською С.П. належить частка 1/10;

згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1998 року, оформленого державним нотаріусом Девляшевською С.П. належить - 65/600.

Згідно із ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Згідно зі ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Тобто, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 ЦК Україниз урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

За змістом статей 355, 368-372 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у п.5постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, а заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 355, 357 ЦК України, ст. 89, 120 ЗК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення ідеальних часток - задовольнити.

Визнати, що частка власності в земельній ділянці площею - 0,0740, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, кадастровий номер :08:005:0069, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) складає 274/360;

частка ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) складає - 43/360;

частка ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) складає - 43/360

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2021 року.