УХВАЛА

іменем України

25 червня 2021 рокуСправа №451/1662/14-ц
Провадження № 4-с/451/2/21

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Ференс І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни щодо виконання рішення про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2021 року ОСОБА_1 , звернувся до суду із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни щодо виконання рішення про стягнення аліментів.

В скарзі зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2014 року №451/1662/14-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 04 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року у справі № 451/1686/18 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини було задоволено частково, суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1197,50 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення ним повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону. Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року припинити. Постановою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вищевказане рішення було задоволено частково. Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 змінено, викладено абзац 2 резолютивної частини рішення у новій редакції: «Збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року у справі № 451/1662/14-ц, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 1197 грн. 50 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.». Таким чином, дане рішення суду першої інстанції про збільшення розміру аліментів набрало законної сили 01 квітня 2021 року, стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року також припинено з 01 квітня 2021 року. 01 червня 2021 року скаржник отримав оскаржувані постанови Сокальського районного відділу ДВС. Таким чином, дана скарга подається у 10-денний строк з дня отримання постанов, з проханням поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк. Так, державним виконавцем було складено Розрахунок заборгованості по аліментах станом на 01.06.2021 року у рамках виконавчого провадження зі стягнення з скаржника аліментів по рішенню Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2014 року №451/1662/14-ц, на суму 11 962,33 грн. Крім того, державним виконавцем винесено постанову від 27 травня 2021 року відносно боржника ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Державним виконавцем також винесено постанову від 27 травня 2021 року відносно боржника ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. 27 травня 2021 року державним виконавцем відносно боржника ОСОБА_1 також винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання. 27 травня 2021 року державним виконавцем відносно боржника ОСОБА_1 винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Вважає вищевказані дії та постанови державного виконавця неправомірними, прийнятими з порушенням норм чинного законодавства України, спрямованими на незаконне обмеження прав та інтересів боржника ОСОБА_1 . З набранням чинності постановою апеляційного суду у справі № 451/1686/18 від 01 квітня 2021 року вчинення державним виконавцем рамках виконавчого провадження № 46087030 будь-яких виконавчих дій, винесення відповідних постанов є неправомірними.

Просить суд: поновити ОСОБА_1 строк для звернення із скаргою на дії та рішення державного виконавця щодо виконання рішення про стягнення аліментів; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни щодо здійснення Розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01 червня 2021 року на суму 11 962,33 грн. відносно ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження №46087030; визнати неправомірною постанову від 27 травня 2021 року №46087030 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною; визнати неправомірною постанову від 27 травня 2021 року №46087030 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання відносно ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною; визнати неправомірною постанову від 27 травня 2021 року №46087030 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною; визнати неправомірною постанову від 27 травня 2021 року №46087030 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії відносно ОСОБА_1 , винесену старшим державним виконавцем Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною; зобов`язати державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вжити заходи щодо закінчення виконавчого провадження №46087030 стосовно примусового виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 19.11.2014 року №451/1662/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_3 ; зобов`язати державного виконавця Сокальського районного відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) скасувати застосовані до боржника ОСОБА_1 обмежувальні постанови, визначені статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.1-6).

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

24 червня 2021 року до суду надійшла заява скаржника про розгляд скарги без його участі. Вимоги скарги підтримує у повному обсязі. (а.с.49).

Також 24 червня 2021 року начальник Сокольського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надіслав до суду клопотання про розгляд скарги на дії та рішення державного виконавця щодо виконання рішення про стягнення аліментів розглядати за відсутності представника відділу. Додатково повідомив, що про наявність виконавчого документу №451/1686/18 про збільшення розміру аліментів державному виконавцю не відомо, та такий на примусове виконання до Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не пред`являвся. Крім того, в клопотанні зазначається, що індексація розміру аліментів державним виконавцем не проводилася. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, частиною 1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, у зв`язку з чим державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі (а.с.47,48).

Стягувач ОСОБА_2 24 червня 2021 року надіслала до суду клопотання, в якому просить провести призначене на 25 червня 2021 року судове засідання у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської З.Л. щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів за її відсутності. У задоволенні вищевказаної скарги просить боржнику відмовити, оскільки вважає її безпідставною та необґрунтованою з огляду на те, що сукупний розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 переді нею по сплаті присуджених судом аліментів перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Таким чином, винесені 27 травня 2021 року державним виконавцем постанови про встановлення обмежень боржнику у праві виїзду за межі України, у праві полювання та у праві керування транспортними засобами є правомірними, а намагання боржника їх скасувати, на її думку, спрямоване на уникнення цивільно-правової відповідальності по сплаті аліментів на утримання дитини.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що 19 листопада 2014 року рішенням Радехівського районного суду Львівської області по справі №451/1662/14-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), зареєстрованого в с.Залижня Сокальського району Львівської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої в с.Руденко Радехівського району Львівської області), аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 4 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону (а.с.7-9,51-53).

Згідно Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року по справі №451/1686/18, окрім іншого, суд вирішив: «Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя с.Залижня, Сокальського району Львівської області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрованої в с.Руденко, Радехівського району, Львівської області, на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення ним повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до Закону. Стягнення по рішенні Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року припинити» (а.с.10-16,54-60).

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року по справі №451/1686/18 рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року змінено, а саме викладено абзац 2 резолютивної частини рішення викладено в новій редакції: «Збільшити розмір аліментів, визначений Радехівським районним судом Львівської області від 19.11.2014р. у справі №451/1662/14-ц, стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), жителя с.Залижня, Сокальського району Львівської області, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрованої в с.Руденко, Радехівського району, Львівської області), аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1197 (одна тисяча сто дев`яносто сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, але не менше 50 % прожиткового мінімуму yна дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття». В решті рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24.12.2020 р. залишено без змін (а.с.17-24).

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного старшим державним виконавцем Квашинською З.Л. при примусовому виконанні виконавчих листів №451/1662/14-ц, станом на 01.06.2021 року боржнику нарахована заборгованість у розмірі 11962 гривні 33 копійки (а.с.27-29).

27 травня 2021 року старшим державним виконавцем Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною, при примусовому виконанні виконавчого листа №451/1662/14-ц, виданого Радехівським районним судом 03.12.2014 року, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами (а.с.31-32).

Також 27 травня 2021 року старшим державним виконавцем Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною, при примусовому виконанні виконавчого листа №451/1662/14-ц, виданого Радехівським районним судом 03.12.2014 року, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (а.с.34-35).

Окрім цього, 27 травня 2021 року старшим державним виконавцем Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною, при примусовому виконанні виконавчого листа №451/1662/14-ц, виданого Радехівським районним судом 03.12.2014 року, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання (а.с.37-38).

27 травня 2021 року старшим державним виконавцем Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною, при примусовому виконанні виконавчого листа №451/1662/14-ц, виданого Радехівським районним судом 03.12.2014 року, винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії (а.с.40-41).

Вказані вище постанови скеровано боржнику 27 травня 2021 року, що підтверджується копіями супровідних листів (а.с.30,33,36,39).

Всі вищевказані документи, які оскаржуються боржником ОСОБА_1 , отримано ним, 01.06.2021 року, що підтверджується копією конверта та даними із сайту про відстеження поштового відправлення (а.с.25-26).

Відповідно до штампів поштового відділення на конверті, в якому скарга надійшла до Радехівського районного суду Львівської області, вбачається, що така надіслана до суду 10.06.2021 року.

Частиною 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З врахуванням даних обставин, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для поновлення скаржнику строку для подання скарги на дії та рішення державного виконавця.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для виконання всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).)

Суд при вирішенні даної скарги також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також роз`ясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

В світлі практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. п. 1, 3, 5, 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Як передбачено ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частина 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначає вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, навіть у випадку припинення виконання згідно рішення суду, боржник перш ніж таке виконавче провадження буде закінчено, зобов`язаний сплатити заборгованість згідно з виконавчим документом, нараховану до моменту набрання законної сили рішенням суду про зміну розміру аліментів, в якому вирішено питання про припинення виконання попереднього рішення суду.

Щодо твердження скаржника про незаконність проведення державним виконавцем індексації розміру аліментів, то такі не знайшли свого підтвердження, оскільки із розрахунку заборгованості не вбачається, що державним виконавцем проводилася індексація розміру аліментів (а.с.27-29).

Натомість із вищевказаного розрахунку судом встановлено, що розмір аліментів державним виконавцем розраховувався на рівні 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і щодо цієї обставини суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Так, ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України ( в редакції від 03.07.2018 року) визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Верховний Суд звертає увагу, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

З розрахунку заборгованості вбачається, що державний виконавець з жовтня 2020 року державний виконавець у відповідності до ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, оскільки розмір аліментів, що були присуджені до стягнення з боржника рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року, був меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почав проводити стягнення в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» та Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік».

Таким чином, дії державного виконавця щодо стягнення з боржника аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у виконавчому провадженні із виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року по справі №451/1662/14-ц, є законними.

Щодо твердження боржника про обов`язок державного виконавця припинити стягнення аліментів в даному виконавчому провадженні з 01 квітня 2021 року, оскільки згідно постанови Львівського апеляційного суду, яка набрала законної сили 01 квітня 2021 року, вирішено припинити стягнення аліментів відповідно до Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Отже і стягувач, і боржник у виконавчому провадженні, були зобов`язані повідомити державного виконавця про наявність рішення суду про зміну розміру аліментів відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року, яке змінено постановою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, по справі №451/1686/18.

Як вбачається із пояснень начальника Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про наявність виконавчого документу №451/1686/18 про збільшення розміру аліментів державному виконавцю не відомо, та такий на примусове виконання до Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не пред`являвся.

Отже, суд дійшов висновок, що при здійсненні розрахунку заборгованості державний виконавець діяв у відповідності до вимог закону, в межах інформації, наявної у виконавчому провадженні з виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 19 листопада 2014 року, а отже суд не вбачає підстав для визнання дій старшого державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинської З.Л. щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01 червня 2021 року на суму 11962 гривні 33 копійки відносно ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження №46087030 незаконними, оскільки в даному випадку сторони виконавчого провадження не виконали свого обов`язку щодо повідомлення старшого державного виконавця про наявність рішення суду по справі №451/1686/18.

Відтак, в даному випадку і стягувач, і боржник в однаковій мірі недобросовісно поставилися до своїх обов`язків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», а тому суд не вбачає порушень з боку старшого державного виконавця Сокальського відділу державної виконавчої служби у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Квашинської З.Л. при проведенні розрахунку заборгованості.

Поряд з цим, суд звертає увагу скаржника, що він як сторона виконавчого провадження не звільнений від обов`язку повідомити державного виконавця про наявність рішення по справі №451/1686/18, і відповідно на підставі цього звернутися до державного виконавця з клопотанням про перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні №46087030.

Щодо вимог скаржника про скасування постанов старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни від 27 травня 2021 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, суд вважає, що такі вимоги також не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Частина 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

З врахуванням того, що дані постанови винесені старшим державним виконавцем Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинською Зоряною Леонідівною на підставі розрахунку заборгованості по сплаті аліментів відповідно до наявної у виконавчому провадженні інформації, а також те, що сума заборгованості дійсно перевищує розмір платежів за чотири місяці, відтак, суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв відповідно до відомих йому обставин виконавчого провадження та згідно із вимогами ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни, не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 15,19,71 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення із скаргою на дії та рішення державного виконавця щодо виконання рішення про стягнення аліментів.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Сокальського РВ ДВС у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Квашинської Зоряни Леонідівни щодо виконання рішення про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Радехівський районний суд Львівської області.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали згідно ст.354 ЦПК України.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті 25 червня 2021 року.