_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/947/158/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2021 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_1 є троюрідним дядьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після її смерті заявник звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, нотаріусом було роз`яснено заявнику, що йому необхідно звернутись до суду та отримати документ, що підтверджує родинні відносини із спадкодавцем.

Ухвалою судді від 12 квітня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, яке відбулось 24 травня 2021 року, представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила витребувати у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Ткаченко І.В. завірену належним чином копію спадкової справи № 20/2020, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 24.05.2021 року вказане клопотання було задоволено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення вимог заявника не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 293, п. 1) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Гор.ЗАГС м. Одеси 17 лютого 1973 року, актовий запис № 667.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками були - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , актовий запис № 1938.

В період перебування територій сучасної України в складі Російської імперії, факт народження фізичних осіб, встановлювався в церковно-приходських книгах, що зберігались в церквах за місцем проживання батьків. Після запровадження державної системи реєстрацій актів цивільного стану, особи, що народились до 1917 року, надавали таку інформацію відповідним органам, в усній формі, тому за таких обставин, непоодинокі були випадки неправильних та різних записів про народження осіб.

Для встановлення юридичного факту родинних відносин суду необхідно встановити: - чи є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рідними сестрами; - чи є ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - двоюрідними братом та сестрою; - чи є ОСОБА_13 та ОСОБА_1 - троюрідними братом та сестрою, та як наслідок ОСОБА_1 є троюрідним дядьком ОСОБА_14 .

Судом встановлено наступні факти, які підтверджені належними та допустимими доказами: ОСОБА_15 ( 1860-1920 ) ІНФОРМАЦІЯ_6 народила поза шлюбом доньку - ОСОБА_10 , про що є запис у метричній книзі Михайлівської на Молдаванці церкви м.Одеси за 1878 рік за № 141.

03 лютого 1880 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_15 був укладений шлюб, про що у метричній книзі Михайлівської на Молдаванці церкви м. Одеси було зроблено актовий запис № 13.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась донька - « ОСОБА_17 », про що зроблено запис в метричній книзі про народження Покровської церкви м. Одеси за записом № 109, де зазначено батько - « ОСОБА_18 », мати « ОСОБА_19 ».

Виходячі з наведеного, суд встановлює, що « ОСОБА_20 » (рос.) (1892-1975) та ОСОБА_21 (1878- рік смерті невідомий) є рідними сестрами по матері.

ІНФОРМАЦІЯ_8 « ОСОБА_22 » (рос.) народила сина « ОСОБА_23 » (рос.) поза шлюбом, про що у метричній книзі Петропавлівської церкви м. Одеси за 1902 рік є запис № 538, в графі хрещені батьки зазначено (російською мовою) « ОСОБА_24 ».

ІНФОРМАЦІЯ_9 « ОСОБА_25 » (рос.) уклала шлюб з « ОСОБА_26 », про що є запис у метрічній книзі Воскресенської церкви м. Одеси за 1902 рік № 9.

ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_27 усиновив сина ОСОБА_28 - ОСОБА_29 та надав йому фамілію « ОСОБА_30 » (рос.), про що здійснився запис в Херсонській духовній консесторії.

30 квітня 1924 року «ОСОБА_20» уклала шлюб з « ОСОБА_31 », про що є запис у книзі реєстрації актів про шлюб Одеського міського відділу ЗАГС за 1924 рік № 1151. Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу - ОСОБА_32 .

ІНФОРМАЦІЯ_11 в подружжі ОСОБА_32 народилась донька - ОСОБА_11 , в графі батьки зазначено: батько: рос. « ОСОБА_31 », мати рос. « ОСОБА_33 », про що зроблено запис в Одеському Гор.ЗАГС, актовий запис № 1516.

З наведеного вбачається що ОСОБА_11 та ОСОБА_34 є двоюрідними братом та сестрою.

ОСОБА_12 ( 1901-1986 ) одружився з ОСОБА_35 ( 1909-1999 ), прізвище подружжя - ОСОБА_36 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_12 народилась донька - ОСОБА_13 , в графі батьки: батько - ОСОБА_34 , мати - ОСОБА_37 , про що в Гор.ЗАГС м. Одеси зроблено актовий запис № 6906.

02 вересня 1956 року ОСОБА_13 ( 1931-2008 ) уклала шлюб з ОСОБА_7 (1931-2010), про що в ГорЗАГС м. Одеси було зроблено актовий запис № 2383. Шлюбне прізвище подружжя - ОСОБА_38 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_13 народилась донька - ОСОБА_4 , про що в ГорЗАГС м. Одеси зроблений актовий запис № 1938.

20 січня 1940 року ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_5 в ГорЗАГС м. Одеси, актовий запис № 172. Після укладення шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_39 .

Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_1 , в графі батьки: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 , про що в ГорЗАГС м. Одеси зроблена актова запис № 667.

Таким чином, суд встановив що ОСОБА_40 та ОСОБА_1 є троюрідними братом та сестрою, та відповідно ОСОБА_1 є троюрідним дядьком ОСОБА_14 .

ОСОБА_7 (батько ОСОБА_4 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_14 .

19 грудня 2011 року ОСОБА_8 , 1931 року народження склала заповіт, за яким заповіла належну їй квартиру за адресою АДРЕСА_1 в рівних частках своєї донці - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_15 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_8 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про призначення опікуна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2019 року (справа № 522/21957/18) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 призначені опікунами над ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка була визнана недієздатною 16.08.1982 року рішенням Народного суду Ленінського району м. Одеси.

Після смерті ОСОБА_8 - ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом, та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21 червня 2019 року.

21 червня 2019 року ОСОБА_4 , прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_8 на Ѕ частку вказаної квартири.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина за законом на Ѕ частку кв. АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Ткаченко І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та була нотаріусом була відкрита спадкова справа №20/2020.

Суд дослідив матеріали спадкової справи № 20/2020, з якої вбачається що ОСОБА_1 надав нотаріусу заяву, в якій він приймає спадщину після смерті ОСОБА_4 .

Листом приватного нотаріуса Ткаченко І.В. від 28.09.2020 року № 193/02-14 ОСОБА_1 було роз`яснено про необхідність звернутись до суду, та отримати документ, що підтверджує родинні стосунки із спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня і 995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Ст. 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок)

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, встановлюють у судовому порядку, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.

Згідно ч.1. ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України, визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ст.ст.76, 77, 78,80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням вказаного суд вважає доведеним вимоги заяви в повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 12, 81, 263- 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_1 є троюрідним дядьком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.