Справа № 736/369/21
Номер провадження 2/736/241/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря - Макуха О.О.,

за участю представника відповідача Журова Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Корюківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування у справі про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ПАТ «СК «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування у справі про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи. Просить стягнути з відповідача суму належного страхового відшкодування в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.08.2019 року, близько 02-ї годин 00 хвили, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Чернігів - Городня - Сеньківка зі стороні смт. Седнів у напрямку м. Чернігів в районі 19 км + 950 м, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . В наслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. 04.01.2021 року до відповідача ОСОБА_1 була подана заява про виплату страхового відшкодування. З урахуванням наданих до заяви на виплату страхового відшкодування документів, розмір страхового відшкодування склав 30 000,00 грн. Відповідач здійснив виплату частини страхового відшкодування, а саме: 11.02.2021 року в сумі 15000 грн. 00 коп. Проте інша частина відшкодування в сумі 1500,00 грн. не була перерахована (сплачена).

Відповідач надав відзив у якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що всі свої зобов`язання перед позивачем виконано, а саме виплачено позивачу страхове відшкодування 1/2 частину.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, надали заяву про можливість розгляду справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засідання в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини пішохода ОСОБА_3 та послався на відповідний висновок викладений у постанові Верховного суду від 10 квітня 2020 року у справі № 532/1374/18.

Суд вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Судом по справі встановлено, що 12 квітня 2019 року між АТ «СК «Країна» та ОСОБА_4 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АО/3279828, за яким забезпеченим є транспортний засіб Renault Megane державний реєстраційний номер НОМЕР_1

12.08.2019 року, близько 02-ї годин 00 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Чернігів - Городня - Сеньківка зі стороні смт. Седнів у напрямку м. Чернігів в районі 19 км + 950 м, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого Національної поліції у Чернігівській області кримінальне провадження № 0000400 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях водія складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У цій постанові зазначено, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стало порушенням пішоходом ОСОБА_3 ряду правил дорожнього руху України, що стало умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

15 серпня 2019 року водій ОСОБА_2 звернувся до АТ «СК «Країна» із повідомленням про ДТП.

02 грудня 2019 року АТ «СК «Країна» отримано заяву на виплату страхового відшкодування, підписану Позивачем (батьком загиблого), в якій останній просив здійснити на його користь страхове відшкодування, пов`язане із заподіяною моральною шкодою в розмірі 50 076,00 грн. До вказаної заяви також надав повідомлення про ДТП, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , постанови про закриття кримінального провадження, свідоцтва про народження ОСОБА_3 , довідки про склад сім`ї, паспорту та ідентифікаційного коду ОСОБА_1 , заяви про відмову від отримання виплати на користь ОСОБА_1 , лист із реквізитами для зарахування грошових коштів, копії ордеру на представлення інтересів, посвідчення адвоката.

Відповідно до постанови Слідчого управління ТУ НП у Чернігівській області про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2019 року, в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 правил дорожнього руху, які б знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, не порушував та діяв у відповідності з останніми, причиною ДТП стало невиконання пішоходом ОСОБА_3 вимог п.п. 1.3., 1.5., 4.З., 4.4., 4.14 а), 4.14 б) Правил дорожнього руху України.

Як вбачається з вищезазначеного, саме пішохід ОСОБА_3 є винним у скоєнні ДТП, яка мала місце 12 серпня 2019 року, що стало умовою виникнення та причиною настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, що було встановлено в ході досудового слідства та відображено у Постанові Слідчого управління ГУ НП у Чернігівській області про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2019 року.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, у даному випадку за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями відповідальними є декілька осіб: ОСОБА_2 , як особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, - на підставі ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України та пішохід ОСОБА_3 , який порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 4.З., 4.4., 4.14 а), 4.14 а), б) Правил дорожнього руху України та чия вина встановлена Постановою про закриття кримінального провадження Слідчого управління ГУ НП у Чернігівській області від 31 жовтня 2019 року.

У відповідності до п. 36.3 ст. 36 Закону у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Отже, розмір страхового відшкодування має бути розраховано АТ «СК «Країна» шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на два.

15 травня 2020 року АТ «СК «Країна» отримано заяву Позивача від 12 травня 2020 року, до якої останній долучив довіреність від 24 квітня 2020 року, яка надає йому право на отримання страхового відшкодування, належного ОСОБА_5 (матері загиблого).

19 березня 2020 року АТ «СК «Країна» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування, пов`язаного із завданням моральної шкоди, на користь Позивача, затверджено страховий акт № 25/55214/Ж/3.2.29.

Цього ж дня АТ «СК «Країна» переказало за банківськими реквізитами Позивача затверджене страхове відшкодування в розмірі 12 519,00 грн. з розрахунку: (50 076,00 грн. /2) / 2 = 12 519,00 грн., де: 50 076,00 грн. - загальний розмір моральної шкоди, розрахований відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; 2 - кількість осіб, які мають право на отримання моральної шкоди ( ОСОБА_1 - батько померлого, ОСОБА_5 - мати померлого); 2 - кількість осіб, відповідальних за заподіяння шкоди відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи те, що АТ «СК «Країна» було прострочено виплату страхового відшкодування, виплачено ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 130,66 грн.

12 червня 2020 року АТ «СК «Країна» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування, пов`язаного із завданням моральної шкоди (частина, від якої ОСОБА_5 відмовилася на користь Позивача), затверджено страховий акт № 25/55214/Ж1/3.2.29.

15 червня 2020 року АТ «СК «Країна» переказало за банківськими реквізитами Позивача затверджене страхове відшкодування в розмірі 12 519,00 грн. (аналогічний розрахунок як при виплаті страхового відшкодування від 19 березня 2020 року).

04 січня 2021 року Позивач звернувся до АТ «СК «Країна» із заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив здійснити на його користь доплату страхового відшкодування у зв`язку із понесенням витрат на спорудження надгробного пам`ятника з урахуванням раніше здійснених АТ «СК «Країна» виплат.

18 січня 2021 року АТ «СК «Країна» отримано заяву Позивача від 12 січня 2021 року з проханням здійснити страхове відшкодування на вказані реквізити. До заяви долучив оригінал товарного чеку від 28 червня 2020 року про спорудження та встановлення надгробного пам`ятника на загальну суму 30 000,00 грн.

11 лютого 2021 року АТ «СК «Країна» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування на користь Позивача, затверджено страховий акт №25/55214/Ж/ Д/3.2.29.

12 лютого 2021 року АТ «СК «Країна» переказало за банківськими реквізитами Позивача затверджене страхове відшкодування в розмірі 15 000,00 грн. з урахуванням зменшення його розміру у зв`язку із обопільною виною учасників ДТП.

Правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Для визначення умов та підстав настання цивільно-правової відповідальності особи, необхідним є звернення до Цивільного кодексу України, а сам до глави 82.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже, причинний зв' язок між протиправним діянням заподіювача шкоди і шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги.

Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 36.3 ст. 36 Закону у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Так, для об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди є необхідним дослідження постанови про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2019 року. Описова частина вказаної постанови містить: «12.08.2019, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Чернігів - Городня - Сеньківка» зі сторони смт. Седнів, Чернігівського району, Чернігівської області у напрямку м. Чернігів, в районі 19 км + 950 м, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події. ... Продовжуючи рух, в якусь мить він ( ОСОБА_2 ) побачив, що на проїзній частині, а саме на його смузі лежить якась перешкода для руху. Що це було саме, він вказати не може. Побачивши вказану перешкоду, він навіть не встиг загальмувати, оскільки відстань з моменту виявлення перешкоди до неї не була великою, і уникнути на неї наїзду він не зміг. Безпечний об`їзд перешкоди він також не міг здійснити, оскільки по зустрічній смузі рухався йому на зустріч їхав автомобіль, а праворуч було узбіччя.

При судово-токсилогічній експертизі крові у трупа гр. ОСОБА_3 , виявлено етанол в концентрації 2.7 г/л, що у живої людини може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку експерта № 96-МК від 01.10.2019 при дослідженні в ультрафіолетових променях ділянок видимої люмінесценції на даному одязі не відмічається.

13.08.2019 зі свідком ОСОБА_2 , проведено слідчий експеримент з метою відтворення обстановки події дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП» № 400 від 24.10.2019 в умовах місця події водій автомобіля марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись зі швидкістю 90 км/ч з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді лежачого пішохода ОСОБА_3 не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований автомобіль до місця наїзду на лежачого пішохода.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши показання свідків, висновки експертиз, зафіксовану інформацію під час огляду місця ДТП, слідство прийшло до висновку, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 правил дорожнього руху, які б знаходились в прямому причинному зв`язку з настанням вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди не порушував та діяв у відповідності з останніми.

Натомість пішохід ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3. (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), 1.5. (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), 4.3 (За межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів), 4.4. (У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху), п. 4.14 (пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частини, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, Правил порожнього вуху, що стало умовою виникнення та причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Дослідивши всі обставини провадження, оцінивши показання свідків та потерпілих, висновки експертиз, зафіксовану інформацію під час огляду місця ДТП, речі і документи, які стосуються цього провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, слідство приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з порушенням ПДР пішоходом ОСОБА_3 »

Таким чином, пішохід ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння своїми діями самостійно створив небезпеку для свого життя, яка унеможливила відвернення негативних наслідків.

Водій автомобіля марки Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у даній дорожній обстановці діяв у повній відповідності з вимогами ПДР України. Варто враховувати, що ділянка автодороги, якою він рухався, мала по одній полосі для руху в кожному напрямку, ліворуч від нього на зустрічній полосі рухався автомобіль, а праворуч - знаходилось узбіччя, при з`їзді на яке могло бути завдано шкоди пасажирам зазначеного автомобіля, темну пору доби, відсутність освітлення на дорозі. Зазначене у сукупності вказує на повну неможливість уникнення водієм ОСОБА_2 наїзду на пішохода ОСОБА_3 .

Обов' язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та вина зазначеної особи. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі закриття кримінального провадження за правилами КПК України не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова про закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі в порядку, передбаченому ЦПК України.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19 травня 2020 року у справі №490/10025/17 (провадження №51-6116км19) - «Водій може розраховувати на те, що певний вид небезпеки не виникне внаслідок того, що всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. Наприклад, водій, який розпочинає рух на перехресті на відповідний сигнал світлофора або регулювальника, вправі розраховувати, що протягом певного часу водії, яким проїзд заборонений, не розпочнуть рух і не створять перешкод для руху його автомобіля. За певних обставин це може позначитися на здатності водія своєчасно виявити небезпеку та відреагувати на неї, а відповідно, за певних обставин зняти з нього відповідальність за наслідки ДТП. Таким чином, основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити».

Згідно правового висновку Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 532/1374/18 (провадження №61- 4281св19) - «Відсутність у особи технічної можливості уникнути ДТП є непереборною силою, оскільки в даному випадку зіткнення його автомобіля з пішоходом не залежало від нього, при усій обачливості його дій та/або поведінки. Останній не міг передбачити таку подію або передбачив проте не міг її відвернути».

Враховуючи бездіяльність пішохода ОСОБА_3 , яка виражалась у створенні небезпеки як для нього самого, так і для інших учасників дорожнього руху, сприяла настанню шкоди та перебуває в повному причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Перебування пішохода ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння, відсутність на його одязі світловідбиваючих елементів, знаходження його саме посеред смуги руху, а не узбіччі, призвели до завдання йому тілесних ушкоджень, які згодом призвели до смерті.

Отже, відсутність у водія ОСОБА_2 технічної можливості уникнути ДТП, протиправності його дій, неможливість ідентифікувати пішохода ОСОБА_3 як людину, яка знаходиться на проїзній частині, скерувати автомобіль ліворуч чи праворуч задля уникнення наїзду, відсутність освітлення на дорозі, нічну пору доби тощо, з одного боку, та перебування пішохода ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння прямо на смузі для руху, без світловідбиваючих елементів на одязі, порушення низки інших вимог ПДР України, вказують на спільну відповідальність як водія ОСОБА_2 , так і пішохода ОСОБА_3 , за наслідки, що настали внаслідок ДТП.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 23, 25, 26, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності», ст.ст. 625 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення суми страхового відшкодування у справі про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.І.Чурупченко