Номер провадження 2/243/313/2021
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 15 » червня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кіфарець А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ ФК «Женева», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позичальником ОСОБА_3 та АКБ «ФОРУМ» 14.11.2008 року був укладений кредитний договір №0642/08/19-Anewv, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 15500 доларів США зі сплатою 16% річних. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та ОСОБА_2 уклали договір поруки №0642/08/19-Anewv/S-1 від 14.11.2008 року. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та ОСОБА_4 уклали договір поруки №0642/08/19-Anewv/S-2 від 14.11.2008 року. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, банк та ОСОБА_5 уклали договір поруки №0642/08/19-Anewv/S-2 від 14.11.2008 року. 14.03.2018 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФК «Женева» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1050-Ф, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «ФК «Женева», а ТОВ «ФК «Женева» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту. Заборгованість за кредитним договором позичальником в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов кредитного договору, що підлягає стягненню з позичальника станом на 07.11.2019 року становить 488 633,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 224 829,09 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 203 486,94 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 60 317,45 грн. Загальний розмір заборгованості по сплаті нарахованої пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 07.11.2019 року становить 99 146,45 грн., з яких: нараховані 3% річних 20 253 грн.; нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ 78 893,45 грн.

В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 99 146,45 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 20 000 грн.

Відповідачем, ОСОБА_2 , надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що кредитний договір №0642/08/19-Anewv від 14.11.2008 року укладений між ОСОБА_3 і ПАТ «БАНК ФОРУМ» із терміном закінчення кредитування 13.11.2015 року, та договір поруки укладений між ним та Горлівським відділенням Донецької філії АКБ «Форум» із терміном повернення коштів 13.11.2015 року. Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що припинення поруки відбувається, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Таким чином, договором поруки встановлено строк дії поруки до 13.11.2016 року. Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. З метою захисту прав та інтересів осіб, які проживають або виселились із зони проведення АТО, запроваджено певні гарантії, строк дії яких обмежено датою прийняття указу Президента України про завершення проведення АТО або військових дій на території України, який станом на поточну дату не прийнятий. Банки та інші фінансові установи зобов`язані скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення АТО. Крім того, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності, строк якої становить один рік. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитом. Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача штрафу та пені. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження надання правових послуг. В зв`язку з викладеним в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1 , підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.11.2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0642/08/19-Anewv, відповідно до якого відповідачу було надано кредит на споживчі потреби в розмірі 15500,00 доларів США, зі строком повернення до 13.11.2015 року, та сплатою 16 % річних.

З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 14.11.2008 року АКБ «Форум» уклав договори поруки з ОСОБА_2 за №0642/08/19-Anewv/S-1 та з ОСОБА_4 за №0642/08/19-Anewv/S-2.

14.03.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Женева» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 1050-Ф, за яким ТОВ «ФК «Женева» придбала права вимоги по кредитам, зокрема, за кредитом, боржником за яким є ОСОБА_3 та за яким залишок по тілу кредиту становить 9118,04 доларів США та залишок по відсотках становить 8252,50 доларів США.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2021 року в якості правонаступника позивача ТОВ «ФК «Женева» було залучено ТОВ «Вердикт Капітал».

В обґрунтування позову стороною позивача зазначено про те, що станом на 07.11.2019 року заборгованість за кредитним договором №0642/08/19-Anewv становить 488 633,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 224 829,09 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 203 486,94 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно з кредитним договором (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 60 317,45 грн.

В зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором позивачем нараховано заборгованість по сплаті пені за подвійною обліковою ставкою НБУ та 3% річних за користування кредитом станом на 07.11.2019 року, загальний розмір якої становить 99 146,45 грн., з яких: нараховані 3% річних за період з 06.11.2016 року по 07.11.2019 року в розмірі 20 253 грн.; нарахована пеня за подвійною обліковою ставкою НБУ за період 06.11.2018 року по 07.11.2019 року в розмірі 78 893,45 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Строк кредитування за кредитним договором закінчився 13.11.2015 року. Таким чином, нарахування відсотків та пені після закінчення строку дії кредитного договору законом не передбачено.

Положення статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін застосовуються лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, так як у охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тлумачення частини першої статті 509, частини першої статті 267, статті 625 ЦК України свідчить, що:

1) натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набути майном;

2) конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку;

3) кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку.

Позивачем 3 % річних та інфляційні втрати були нараховані до вимоги, яка існує в натуральному зобов`язанні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) зазначено, що «Натуральним є зобов`язання вимога в якому, не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку, але добровільне виконання якої не є безпідставно набутим майном. Конструкція статті 625 ЦК України щодо нарахування 3 % річних та інфляційних втрат розрахована на її застосування до такого грошового зобов`язання, вимога в якому може бути захищена в судовому (примусовому) порядку. Кредитор в натуральному зобов`язанні не має права на нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки вимога в такому зобов`язанні не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку».

Тому, враховуючи що вимога про стягнення заборгованості за кредитом не може бути захищена в судовому (примусовому) порядку через сплив позовної давності, в задоволенні вимог до ОСОБА_3 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат слід відмовити за безпідставністю.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах ВС № 757/44680/15-ц від 06.03.2019 року, № 390/880/16-ц від 11.12.2019 року, №442/398/15-ц від 18.03.2020 року.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

Згідно із частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що припинення поруки відбувається, якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя, тобто, строк дії договору поруки встановлений до 13.11.2016 року, оскільки кредитним договором встановлений строк кредитування до 13.11.2015 року.

Отже, вимогу до поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про виконання ними солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом одного року з моменту настання строку погашення за основним зобов`язанням, тобто з 13.11.2015 року.

Строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

Подібна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12-ц (провадження № 14-145цс18).

Отже, кредитним договором визначений строк кредитування - до 13.11.2015 року.

ТОВ ФК «Женева», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», звернувся до суду з даним позовом 03 грудня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Натомість, календарна дата або вказівка на подію, яка має неминуче настати, є терміном (частина друга статті 252 ЦК України).

Умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань за основним договором або до припинення всіх зобов`язань поручителя за договором поруки, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом встановленого строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11).

Строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки, а отже, і для відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати.

Враховуючи, що строк дії договору поруки встановлений до 13.11.2016 року, а з даним позовом позивач звернувся до суду 03 грудня 2019 року, тобто, після закінчення строку дії договору поруки, в задоволенні позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 як поручителів ОСОБА_3 , слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, в зв`язку з чим його судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,13,128,131,133,141,259,264,265,268,280-283 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлений 23 червня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова