Ухвала

23 червня 2021 року

м. Київ

справа № 688/4803/18

провадження № 61-19086св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвин Олександр Станіславович,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2016 року в складі судді Босюка В. А. та на постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в складі колегії суддів Талалай О. І., Грох Л. М., Спірідонової Т. В.,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвин Олександр Станіславович, про визнання недійсними заяви про надання згоди та договорів дарування нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 02 вересня 2010 року по 14 серпня 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , за час якого сторони за спільні кошти набули нерухоме майно: комплекс у складі будівлі пасічника площею 51,9 м2, будівлі охорони площею 16,2 м2, будівлі сауни площею 45,6 м2, підвалу площею 72,9 м2, будівлі альтанки площею 10,6 м2 по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0077 площею 0,2500 га у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0076 площею 0,9460 га у АДРЕСА_1 ; земельну ділянку з кадастровим номером :09:001:1216 площею 0,1040 га на території Куражинської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

26 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені договори дарування, згідно яких ОСОБА_2 подарував своїй матері вищевказане майно загальною вартістю 394 158 грн, а позивач як дружина дарувальника надала згоду на їх укладення. Її заява про надання згоди на укладення договорів дарування посвідчена приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О. С. і зареєстрована 26 грудня 2015 року у реєстрі за № 3738.

Вказує, що нотаріус, який посвідчував заяву про надання згоди на відчуження вказаного майна, є її батьком, а тому в силу статті 9 Закону України «Про нотаріат» така дія нотаріуса є недійсною. Вважає, що у зв`язку з недійсністю нотаріальної дії, за відсутності належним чином оформленої згоди на дарування майна, заява і договори дарування підлягають визнанню недійсними.

07 червня 2018 року ОСОБА_3 подарувала комплекс будівель у АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0077 площею 0,2500 га і :01:002:0076 площею 0,9460 га за цією ж адресою ТОВ «АГРО-ОРМС».

Враховуючи наведене, позивачка просила визнати недійсними заяву про надання згоди на дарування нерухомого майна від 26 грудня 2015 року, договори дарування нерухомого майна, укладені 26 грудня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; витребувати із незаконного володіння ТОВ «АГРО-ОРМС» у спільну сумісну власність з ОСОБА_2 комплекс будівель у АДРЕСА_1 та земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0077 площею 0,2500 га і :01:002:0076 площею 0,9460 га.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року позовні вимоги до ТОВ «АГРО-ОРМС» про витребування майна з незаконного володіння залишено без розгляду.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року, яке залишене без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, позов задоволено частково:

- визнано недійсною заяву ОСОБА_1 про надання згоди чоловікові ОСОБА_2 на дарування комплексу будівель у АДРЕСА_1 та земельних ділянок кадастрові номери: :01:002:0077, :01:002:0076, :09:001:1216, посвідчену приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О. С. і зареєстровану 26 грудня 2015 року у реєстрі за № 3738;

- визнано недійсним договір дарування комплексу у АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О. С. та зареєстрований у реєстрі за №3739;

- визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер :01:002:0077, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О. С. і зареєстрований у реєстрі за № 3741;

- визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,9460 га кадастровий номер :01:002:0076, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений 26 грудня 2015 року приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О. С. і зареєстрований у реєстрі за № 3745; в іншій частині позову відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 березня 2021 року справу передано для розгляду Великій Палаті Верховного Суду справу № 125/2157/19 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання договорів недійсними та поділ спільного майна подружжя.

Направляючи справу № 125/2157/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що вважає за необхідне відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) та висновку Верховного Суду України від 23 травня 2012 року у справі № 6-37цс12 шляхом їх конкретизації.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року справу № 125/2157/19 прийнято та призначено до судового розгляду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється в випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі № 688/4803/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвин Олександр Станіславович, про визнання недійсними заяви про надання згоди та договорів дарування нерухомого майна,зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Крат

М. М. Русинчук