465/2537/21
2/465/2485/21
про направлення справи за підсудністю
23.06.2021 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м.Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третьої особи: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню -
Позивач звернувся до Франківського районного суду м.Львова із позовною заявою до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третьої особи: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про необхідність передання справи за підсудністю, виходячи з наступного.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Отже, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Виконавчий напис оскаржується у судовому порядку шляхом звернення до суду з позовом до стягувачів про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (Постанова ВС від 14.08.2019 у справі № 519/77/18).
За загальним правилом позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ЦПК України).
Проте у справах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у позивача є право обрати альтернативну підсудність за місцем його виконання (ч. 12 ст. 28 ЦПК України).
На даний час практика Верховного суду, яка б містила чітке визначення поняття «місце виконання» та надала роз`яснення із застосування ч. 12 ст. 28 ЦПК України відсутня.
Поняття «місце виконання» є досить широким та включає в себе місце проживання, перебування, роботи позивача, місцезнаходження його майна (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження). Водночас, твердження, що виконавчий напис виконується за територією знаходження приватного виконавця є хибним, оскільки приватний виконавець має право вчиняти виконавчі дії на всій території України, при цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.
Право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, а не суду, що цілком узгоджується з п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3.
Обираючи Франківського районного суду м.Львова, як підсудний для даного спору, позивач посилався на ч.ч.5, 12 ст.28 ЦПК України за місцем свого проживання( АДРЕСА_1 ). Однак позивач не обґрунтував щодо підсудності такої справи Франківському районному суду м.Львова та такі обставини не були встановленні на момент постановлення ухвали судом.
Крім цього, місце проживання боржника згідно постанови приватного виконавця Мельника Ю.А. від 01.03.2021 року зазначаються дві адреси АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .
Натомість з відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, отриманої судом 17.06.2021 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 не значиться.
Разом з тим, будь-якої підтверджуючої інформації(документів), що позивач проживає на території Франківського району м.Львова у справі немає.
Місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_3 , що територіально також не відноситься до Франківського районного суду м.Львова.
Отже, звертаючись із даною позовною заявою до Франківського районного суду м.Львова, позивач невірно визначив суд, компетентний розглядати його позовну заяву, оскільки вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть розглядати судом за місцем виконання виконавчого напису, або ж за загальним правилом підсудності - місцем реєстрації відповідача - стягувача.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Таким чином, оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Франківського районного суду м.Львова ні за правилами загальної підсудності, ні за правилами альтернативної підсудності, позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третьої особи: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києваза місцем знаходження відповідача.
За нормами ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.
Керуючись ст.ст. 27, 28, 30, 31, 187, 260, 261, 354 ЦПК України -
Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», з участю третьої особи: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва.
Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складанні повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Мартинишин М.О.