07.06.2021 Єдиний унікальний номер 205/4101/20
Номер провадження 2-з/205/302/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом АТ «АКБ «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом.

04 червня 2021 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на 60 земельних ділянок, належних на праві власності відповідачу, до набрання законної сили рішенням суду в даній справі та заборонити органам державної реєстрації та державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначених земельних ділянок.

Вимоги обґрунтовані тим, що майно, яке є у відповідача на момент вирішення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, та у зв`язку з тим, що відповідач може продати належне йому на праві власності майно, позивач вважає, що виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог, може бути істотно утруднене або унеможливлене. А тому, на думку позивача, є доцільним застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельні ділянки відповідача, які зареєстровані та знаходяться у його власності із забороною органам державної реєстрації та державним реєстраторам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вищезазначених земельних ділянок.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява, в якій просила судове засідання провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце проведення засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З до ч. 1 ст. 153 ЦПК України неявка учасників судового процесу не впливає на розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали заяви, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечуються, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частин третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обставини, що слугують підставами для забезпечення позову, обрання виду та меж такого забезпечення є предметом доказування.

Згідно зі ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість обов`язок доведення наявності обставин щодо можливого істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову покладено ЦПК України на заявника.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач вказує, що майно, яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, відповідач може продати належне йому на праві власності майно, чим буде ускладнено виконання рішення суду. Однак, заявником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що відповідач вживає дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду.

Окрім того, частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на 60 земельних ділянок, належних відповідачу на праві власності, оскільки виконання рішення суду у даній справі може бути утруднено. При цьому заявник зазначає, що усього у власності відповідача зареєстровано 60 земельних ділянок у наступній кількості та за площею: площею 0,1 га - 50 ділянок, площею 8,58 га - 2 ділянки, площею 2 га - 5 ділянок, площею 1,81 га - 2 ділянки, площею 5,9295 га - 1 ділянка. Вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення розташовані у селі Новоолександрівка та у Солонянському районі Дніпропетровської області. Загальна кількість площ усіх ділянок 41,60 га. Представником позивача розраховано згідно з Довідником показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2021 року, що нормативна грошова оцінка усіх разом 60-ти земельних ділянок, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , складає 1 258 441, 60 гривень.

Суд звертає увагу, що відповідно до зміненої позовної заяви від 08 лютого 2021 року, якою збільшено позовні вимоги, ціна позову АТ «АКБ «Конкорд» становить 822 873,24 грн., що є значно меншою сумою від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, на які просить накласти арешт позивач.

Таким чином, вищезазначене свідчить, що у разі задоволення заяви про забезпечення позову буде порушено норму ч. 3 ст. 150 ЦПК України щодо співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Щодо доводів заявника, що даний захід забезпечення позову є співмірним вимогам позивача у зв`язку з тим, що з часом заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором збільшиться і вимоги позивача до відповідача можуть бути збільшені, суд зауважує наступне.

Відповідно до вимог процесуального закону доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Таким чином, судом не приймається вищезазначені доводи заявника щодо співмірності, оскільки суд не розглядає вимоги, які можуть виникнути у майбутньому.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» - Турчанінова Ігоря Юрійовича про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Н.Г.Остапенко

.