ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/993/21 Справа № 2-1054/08 Суддя у 1-й інстанції - Мороз В.П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

03 лютого 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Кравченко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2008 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності.

В березні 2008 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов зустрічний позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) право власності на обєкт нерухомого майна збудованого самочинно, а саме: тераса літ. а-1, загальною площею 20,60 кв.м., житловий будинок літ. А-2 загальною площею 312,2 кв.м., в тому числі житлова площа 114,3 кв.м., який складається: під. А-2- підвал, загальною площею 136,30 кв.м., який складається з котельня 16,7 кв.м., коридор 1,7 кв.м., туалет 2,0 кв.м., ванна 1,8 кв.м., сауна 6,3 кв.м., коридор 3,7 кв.м., гараж 17,2 кв.м, підсобне приміщення 17,1 кв.м., сходова клітка 10,4 кв.м., підсобне приміщення 16,4 кв. м., майстерня 13,9 кв.м.; ганок, літ. а, загальною площею 5,10 кв.м., першого поверху літ. А-2, який складається: коридор 8,0 кв.м., кухня 8,5 кв.м., їдальня 13,2 кв.м., коридор 6,6 кв.м., житлова кімната 9,2 кв.м., санвузол 4,0 кв.м., житлова кімната 34,1 кв.м., сходова клітка 10,1 кв.м.; другий поверх А-2, який складається з: житлової кімнати 31,5 кв.м., гардеробна 8,5 кв.м., ванна 7,3 кв.м. туалет 2,3 кв.м., житлова кімната 13,1 кв.м., житлова кімната 13,2 кв.м., сходова клітка 10,9 кв.м., коридор 7,8 кв.м., веранда - 16,8 кв.м., веранда, літ. а-1, загальною площею 20,60 кв.м., № 1-3, І споруди: огорожа, стінки підпірні, тротуари, доріжки та майданчики, цоколь, розташованого на земельній ділянці, площею 640 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язано Виконавчий комітет Індустріальної районної в м.Дніпропетровську ради ввести в експлуатацію об`єкт нерухомого майна збудованого самочинно, а саме: тераса літ. а-1, загальною площею 20,60 кв.м., житловий будинок літ. А-2 загальною площею 312,2 кв.м., в тому числі житлова площа 114,3 кв.м., якийскладається: під. А-2- підвал, загальною площею 136,30 кв.м., який складається з котельня 16,7 кв.м., коридор 1,7 кв.м., туалет 2,0 кв.м., ванна 1,8 кв.м., сауна 6,3 кв.м., коридор 3,7 кв.м., гараж 17,2 кв.м, підсобне приміщення 17,1 кв.м., сходова клітка 10,4 кв.м., підсобне приміщення 16,4 кв.м., майстерня 13,9 кв.м.; ганок, літ. а, загальною площею 5,10 кв.м., першого поверху літ. А-2, який складається: коридор 8,0 кв.м., кухня 8,5 кв.м., їдальня 13,2 кв.м., коридор 6,6 кв.м., житлова кімната 9,2 кв.м., санвузол 4,0 кв.м., житлова кімната 34,1 кв.м., сходова клітка 10,1 кв.м.; другий поверх А-2, який складається з: житлової кімнати 31,5 кв.м., гардеробна 8,5 кв.м., ванна 7,3 кв.м. туалет 2,3 кв.м., житлова кімната 13,1 кв.м., житлова кімната 13,2 кв.м., сходова клітка 10,9 кв.м., коридор 7,8 кв.м., веранда - 16,8 кв.м., веранда, літ. а-1, загальною площею 20,60 кв.м., № 1-3, І споруди: огорожа, стінки підпірні, тротуари, доріжки та майданчики, цоколь, розташованого на земельній ділянці, площею 640 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року позовні вимоги третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності -задоволено частково.

Визнано право власності на жилий будинок літ.А-2, загальною площею 806,6 кв.м., жилою площею 369,9 кв.м., вбиральня літ. Б, сарай літ.В та споруди №1-9; І, що розташовані на земельній ділянці площею 875 кв.м. по АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 .

В решті позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 757 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 25 грн. 50 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в порядку вимог ч. 1 ст. 352 ЦПК України, просить скасувати додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтовування своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що 09.07.2008 року між ВАТ Райффайзен Банк Аваль та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №014/3172/150898/82.

Згідно пунктів 1.1.-1.4. вказаного договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 410 000 доларів США строком на 120 місяців з 09.07.2008 року по 09.07.2018 року, а позичальник прийняв на себе зобов`язання сплачувати проценти за користування кредитним договором у розмірі 14,00% річних та здійснити повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календаря, з кінцевим строком погашення кредиту - 09.07.2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів, між Банком та ОСОБА_4 , 09.07.2008 року було укладено іпотечний договір №014/3172/150898/82/841 про передачу в іпотеку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується рішенням суду від 26 листопада 2007 року видане Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська та зареєстроване 31.01.2008 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Дніпропетровським міжміським бюро-технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної Ради.

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 стала новим кредитором та іпотекодержателем за кредитним договором та договором іпотеки, після відступлення прав вимоги.

Пунктом 7.4. Договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись у позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку встановленому ст. 37 Закону україни Про іпотеку.

Згідно п. 7.4.2. Договору іпотеки право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту договору є безумовними, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензії іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем лише у випадках, якщо він доведе, що повністю і належним чином виконав забезпечені іпотекою зобов`язання.

Статтею 37 Закону України Про іпотеку встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

19 грудня 2016 року ОСОБА_1 , як кредитор задовольнила свої грошові вимоги в розмірі 627 345,97 доларів США, за рахунок іпотечного майна та стала власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

А тому, апелянт вважає, що колишній власник та зареєстровані особи створюють перешкоди у користуванні належним їй майном та всіма можливими діями затягують процеси, подають фіктивні позови.

Отже, додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2008 року на теперішній час порушує її права як власника, кредитора та іпотекодержателя.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, про наявність правових підстав для закриття апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, апеляційне провадження закривається, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Між тим, аргументи особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що оскарженим додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2008 року по справі №2-1054/08 порушені права ОСОБА_1 , є безпідставним у зв`язку з таким.

З матеріалів справи вбачається, що додатковим рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2008 року визнано право власності на жилий будинок літ.А-2, загальною площею 806,6 кв.м., жилою площею 369,9 кв.м., вбиральня літ. Б, сарай літ.В та споруди №1-9; І, що розташовані на земельній ділянці площею 875 кв.м. по АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 .

Тоді, як новим кредитором та іпотекодержателем за кредитним договором та договором іпотеки, після відступлення прав вимоги, ОСОБА_1 стала лише 18 листопада 2016 року (а.с. 66-67).

А тому, оскаржуваним рішенням суду від 03.04.2008 року не порушуються її права, як нового іпотекодержателя за кредитним та іпотечним договорами, оскільки на момент ухвалення вказаного рішення суду, ОСОБА_1 ще не набула права вимоги на предмет іпотеки за іпотечним договором, так як не набула ще статусу нового іпотекодержателя.

Між тим, на момент постановлення оскаржуваного рішення ВАТ Райффайзен Банк Аваль був первісним іпотекодержателем та якому належали усі права вимоги за кредитним договором №014/3172/150898/82 від 09.07.2008 року та іпотечним договором №014/3172/150898/82/841 від 09.07.2008 року.

Проте, за весь період часу, а саме з дня постановлення оскаржуваного рішення 03.04.2008 року та до укладення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором (18.11.2016 року), Банк не звертався до суду для оскарження свого порушеного права.

Також необхідно зазначити, що й апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції через вісім років, як набула статусу нового іпотекодержателя.

Окрім того, ОСОБА_3 не було оформлено право власності на вказане нерухоме майно на підставі додаткового рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03.04.2008 року, яким визнано за нею право власності на зазначене домоволодіння.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2019 року право власності на житловий будинок літ. А-2, загальною площею 806,6 кв.м., житловою площею 639,9 кв.м., вбиральня літ., сарай літ. В та споруди №1-9; І, що розташовані на земельній ділянці площею 875 кв.м. по АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 68-69).

Отже, на підставі вказаного додаткового рішення суду у ОСОБА_1 не виникає жодного обмеження її права, як іпотекодержателя.

З урахування зазначеного, вбачається, що у правовідносинах, які виникли між позивачем у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , не існує правового зв`язку із апелянтом ОСОБА_1 , у зв`язку з цим вона не відноситься до суб`єктів апеляційного оскарження.

Таким чином, враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не є особою права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої були вирішені судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення, відтак право апеляційного оскарження такого їй не належить.

У справі Мушта проти України Європейський Суд з прав людини зазначив, що суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Апелянт не надала апеляційному суду переконливих доказів, які б давали підстави порушити принцип остаточності судового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 частини 2 статті 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 362, 377 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 квітня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про визнання права власності - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова