УХВАЛА

15 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 234/4224/15-ц

провадження № 61-17466ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2017 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління акціонерного товариства Ощадбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - приватне підприємство «Владі, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 грудня 2017 року та постанову Донецького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, судовий збір за подання якої був сплачений не в повному обсязі. Крім того, всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 87 704 грн 66 коп. та надати уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

У грудні 2020 року на адресу Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначив підстави, передбачені статтею 389 ЦПК України, на яких подається касаційна скарга, та клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено.

Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 30 листопада 2020 року, до 20 січня 2021 року.

У лютому 2021 року на адресу Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на важкий майновий стан, в підтвердження чого надає світлокопію відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 січня 2021 року, з якої вбачається, що у заявника відсутні доходи з І по ІV квартал 2020 року.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України допустимими доказами є ті докази, що одержані з дотриманням порядку, встановленого законом.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою (23 листопада 2020 року) перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі. Надана заявником світлокопія відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22 січня 2021 року, не є беззаперечним документом, який підтверджує майновий стан заявника та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір, оскільки одержана без дотримання порядку, встановленого законом.

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для звільнення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, стипендію, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У квітні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ПП «Владі», в якому просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором від 26 грудня 2013 року № 26-15-23/13, що утворилася станом на 30 березня 2015 року в розмірі 5 091 736 грн 86 коп.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду - квітень 2015 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі була встановлена у розмірі 1 218 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду - квітень 2015 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (1 218 х 3 = 3654; 3654 х 200% = 7308).

У червні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ Ощадбанк» звернулось до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути солідарно з відповідачів суму боргу за кредитним договором від 26 грудня 2013 року № 26-15-23/13, що утворилася станом на 12 травня 2017 року в розмірі 8 015 226 грн 63 коп.

Тобто, у червні 2017 року позивач збільшив позовні вимоги, з якими звернувся у квітні 2015 року, на 2 923 489 грн 77 коп.

У абзаці другому частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень 2017 року) визначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень 2017 року) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 600 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час збільшення позивачем позовних вимог - червень 2017 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (2923489,77 - 1,5 % = 43852,33; 43852,33 х 200% = 87704,66).

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги у справах цієї категорії становить 95 012 грн 66 коп. (87704,66 + 7308 = 95012,66)

Згідно з квитанцією № 0.0..1 від 10 листопада 2020 року заявником сплачений судовий збір у розмірі 7 308 грн.

Отже, заявник має доплатити судовий збір у розмірі 87 704 грн 66 коп. (95012,66 - 7308 = 87704,66).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначений статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 30 листопада 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 30 листопада 2020 року, до 11 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Жданова