Справа №639/3586/21
Провадження №2/639/1710/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Жовтневий районного суд м. Харкова у складі судді Баркової Н.В., розглядаючи в порядку письмового провадження матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. у цивільній справі №639/3586/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними, -

ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача КП «Жилкомсервіс», в якому просить суд визнати незаконними дії відповідача КП «Жилкомсервіс» зі складання відповідачем договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року, а саме, що у договорі відсутнє положення щодо щорічної пролонгації, встановлене пунктом 21 Типового договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2005 року №560, чинною на момент 28.11.2006 року; визнати незаконними дії відповідача КП «Жилкомсервіс» в частині пролонгації договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року; визнати незаконними дії відповідача, що полягають в «укладанні» договору про надання послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, надрукованого в газеті «Слобода» від 28.11.2006 року, шляхом друкування цього договору в газеті; стягнути на користь позивача з відповідача КП «Жилкомсервіс» за завдану їй вищевказаними діями відповідача найсильнішу моральну шкоду - грошові кошти в розмірі 4 500 000,00 грн. та позов розглядати публічно, за участю позивача, згідно з ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.06.2021 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Разом з тим 22.06.2021 року позивачем ОСОБА_1 подана уточнена позовна заява та заява про відвід судді Баркової Н.В., в якій позивач зазначає, що в ухвалі про залишення позову без руху суддя Баркова Н.В., зловживаючи своїм службовим становищем судді, висунула, на думку ОСОБА_1 , до неї вимоги, не передбачені ЦПК України. На думку ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 безпідставно висунула до неї вимоги складання позовної заяви українською мовою в той час, як такої вимоги немає в переліку вимог до форми і змісту позовної заяви, встановлених в ст.175 ЦПК України, що підтверджується висновком Центру незалежних експертиз НМПС «Трудовий Союз» від 05.03.2021 №4. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що суддя умисно її дискримінувала за мовною ознакою, порушуючи ст.24 Конституції України та ст.14 Європейської Конвенції, тобто, основні права і свободи людини. Також позивач зазначає, що обґрунтовуючи свої незаконні вимоги, суддя ОСОБА_2 послалася на так звану «правову позицію» ухвал Верховного Суду, в той час, як ЦПК України не передбачає враховувати ухвали, а тільки постанови, при цьому в подібних правовідносинах, про що зазначено у Висновку Центру незалежних експертиз НМПС «Трудовий Союз» від 21.06.2021 № 7. На думку ОСОБА_1 зазначене свідчить про умисні дії судді, які явно спрямовані на те, щоб ухилитися від розгляду її позову, зазначає, що направила скаргу до Вищої ради правосуддя і з вказаних підстав заявляє судді Барковій Н.В. відвід, не посилаючись при цьому на жодну статтю ЦПК України, яка передбачає підстави для відводу судді.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та заяви про відвід, приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст. 40 ЦПК України Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року та є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована. Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд. Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом. Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них. Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Всі обставини, викладені позивачем ОСОБА_1 в заяві про відвід судді Баркової Н.В. свідчать про незгоду позивача зі змістом процесуального рішення судді про залишення позову без руху, однак, така незгода не є підставою для відводу судді, оскільки процесуальні рішення підлягають оскарженню в порядку, визначеному процесуальним законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Барковій Н.В. з підстав, на які посилається позивач, тому вирішення питання про відвід судді Баркової Н.В. підлягає розгляду у порядку ч.3 ст. 40 ЦПК України, оскільки заява про відвід була подана до відкриття провадження у справі.

На думку суду, підстав для самовідводу на даний час також не вбачається.

Відповідно до вимог п.7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід. В даному випадку, оскільки провадження у справі не відкрито, провадження у справі зупиненню не підлягає.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40, 252 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. відмовити.

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Баркової Н.В. у цивільній справі №639/3586/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживачів та визнання дій незаконними - передати до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог ч. 1 ст. 33, ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.06.2021 року.

Суддя Н.В. Баркова