Ухвала

11 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 363/322/19

провадження № 61-1196ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Талай Сергій Вікторович, на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації садівницького товариства «Ветеран-3», ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», про порушення прав споживача електричної енергії, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до Громадської організації садівницького товариства «Ветеран-3»

(далі - ГО СТ «Ветеран-3»), ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - ПрАТ «Київобленерго»),

в якому просила:

- визнати незаконними дії правління ГО СТ «Ветеран-3» та голови

ГО СТ «Ветеран-3» ОСОБА_2. щодо відключення 12 грудня 2018 року від електричної мережі та припинення подачі електроенергії до її садового будинку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати правління ГО СТ «Ветеран-3» поновити енергопостачання

до садового будинку;

- стягнути з ГО СТ «Ветеран-3» заподіяну матеріальну шкоду в сумі

15 010 грн;

- стягнути солідарно з ГО СТ «Ветеран-3» та голови правління

ГО СТ «Ветеран-3» ОСОБА_2 заподіяну моральну шкоду в сумі

10 000 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року (у складі судді Рудюка О. Д.) у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року

(у складі колегії суддів: Ігнатченко Н. В., Голуб С. А., Таргоній Д. О.) рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року залишено без змін.

21 січня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Талай С. В., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року,

в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині позовних вимог про визнання незаконними дій щодо відключення від електричної мережі, зобов`язання поновити електропостачання та стягнення моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій даній справі є визнання незаконними дій щодо відключення від електричної мережі садового будинку, зобов`язання поновити електропостачання.

Разом з тим, предметом позову також є стягнення матеріальної шкоди

у розмірі 15 010 грн та стягнення моральної шкоди, при цьому ці позовні вимоги є майновими вимогами, оскільки позивач їх визначила у грошовому вимірі. Тобто ціна позову у загальному розмірі становить 25 010 грн

(15 010 грн + 10 000 грн), яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 250 = 567 500 грн).

Як вбачається з резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до пунктів 2, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги ціну та предмет позову у справі, складність справи, а також її значення для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії, та дійшов висновку, що винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження у малозначній справі, не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Талай Сергій Вікторович,

на рішення Вишгородського районного суду Київської області

від 13 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації садівницького товариства «Ветеран-3», ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Київобленерго», про порушення прав споживача електричної енергії, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв