Справа №203/878/21
Провадження №2/0203/660/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-позивача ОСОБА_1 ;

-представника позивача ОСОБА_2 ;

-представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

1. 04 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТРЗ» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що від листопада 2016 року він працював у відповідача на різноманітних посадах (востаннє - начальник відділу охорони). Наказом від 10.02.2021 позивача було звільнено у зв`язку із скороченням штату. Між тим, відповідач при звільнення позивача не дотримався обов`язку надання йому можливості зайняти інші вакантні посади. Так, на час звільнення були вакантні посади радника генерального директора, помічника генерального директора, директора департаменту з безпеки, начальника спеціального сектору. Крім того, відповідач відповідно до закону не повідомив профспілкову організацію про заплановане скорочення штату. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (а.с.а.с. 1 - 4, 21, 25 - 29).

2. 08 квітня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач не відповідав за кваліфікацією посадам, про які йдеться у позові, тому їх не було йому запропоновано. При цьому під час звільнення позивачеві були запропоновані інші посади, він яких він відмовився (а.с.а.с. 35 - 40).

3. 13 квітня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач штучно змінив у відповідних посадових інструкціях кваліфікаційні вимоги таким чином, аби він не міг зайняти зазначені у позові посади (а.с.а.с. 72 - 74).

4. 23 квітня 2021 року відповідач подав до суду заперечення, у яких повторно зазначив, що позивач не відповідав за кваліфікацією (зокрема, за освітою) посадам, про які йдеться у позові, тому їх не було йому запропоновано (а.с.а.с. 81 - 86, 89).

5. Позивач, його представник у судовому засіданні підтримали заявлений позов, пояснивши, що від листопада 2016 року позивач працював у відповідача на різноманітних посадах (востаннє - начальник відділу охорони). Наказом від 10.02.2021 позивача було звільнено у зв`язку із скороченням штату. Між тим, відповідач при звільнення позивача не дотримався обов`язку надання йому можливості зайняти інші вакантні посади. Так, на час звільнення були вакантні посади радника генерального директора, помічника генерального директора, директора департаменту з безпеки, начальника спеціального сектору. Крім того, відповідач відповідно до закону не повідомив профспілкову організацію про заплановане скорочення штату. Відповідач штучно змінив у відповідних посадових інструкціях кваліфікаційні вимоги таким чином, аби позивач не міг зайняти зазначені у позові посади.

6. Представник відповідача у суді заперечував проти позову, зазначивши, що позивач не відповідав за кваліфікацією посадам, про які йдеться у позові, тому їх не було йому запропоновано. При цьому під час звільнення позивачеві були запропоновані інші посади, він яких він відмовився.

7. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

8. Судом було встановлено, що від листопада 2016 року позивач працював у відповідача на різноманітних посадах (востаннє - начальник відділу охорони) (а.с. 6).

9. 30 жовтня 2020 року відповідач звернувся до первинної профспілкової організації ПрАТ «ДТРЗ» з повідомленням про заплановане скорочення штату працівників, а також заплановані заходи, пов`язані з таким скороченням (а.с. 42).

10. 01 грудня 2020 року відповідачембуло видано наказ №1028 про скорочення від 01.12.2020 загальної чисельності працівників (а.с. 43).

11. 10 грудня 2020 року позивачеві було вручено попередження про зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників та про майбутнє звільнення, які містили пропозицію зайняти інші вакантні посади (а.с.а.с. 45, 46).

12. 10 лютого 2021 року відповідачем було видано наказ №176к про звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у зв`язку із скороченням штату працівників від 10.02.2021 (а.с. 47).

13. Відповідно до пункту 1 частини першої, частини другої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

14. Згідно з частинами першою, другою статті 492 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації відповідно до професії та спеціальності останнього.

15. Судом встановлено, що про наступне вивільнення позивача було попереджено за два місяці. При цьому позивачеві було запропоновано іншу роботу на цьому ж підприємстві, від якої він відмовився.

16. Суд критично ставиться до доводу позивача щодо можливості обійняти вакантні на час звільнення посади радника генерального директора, помічника генерального директора, директора департаменту з безпеки, начальника спеціального сектору, оскільки ці посади не відповідали його кваліфікаційному рівню, про що свідчать посадові інструкції, що діяли на час проведення відповідачем скорочення штату (а.с.а.с. 50 - 65).

17. Так, згідно з посадовою інструкцією директора департаменту з безпеки (економічної) на таку посаду може претендувати особа, яка має вищу юридичну освіту та стаж роботи на керівних посадах в галузі економічної безпеки не менше п`яти років (а.с. 52).

18. Згідно з посадовою інструкцією начальника сектору (спеціального) на таку посаду може претендувати особа, яка має вищу освіту і досвід роботи у сфері мобілізаційної підготовки не менше трьох років (а.с. 55).

19. Згідно з посадовою інструкцією помічника генерального директора на таку посаду може претендувати особа, яка має вищу економічну, юридичну, управлінську освіту (спеціаліст або магістр) і стаж роботи у відповідній галузі не менше двох років (а.с. 57-звор.).

20. Згідно з посадовою інструкцією радника на таку посаду може претендувати особа, яка має вищу економічну, юридичну, управлінську освіту (спеціаліст або магістр) і стаж роботи у відповідній галузі не менше двох років (а.с. 59-звор.).

21. Аналіз доказів, наданих позивачем на підтвердження професійного рівня, свідчить про те, що він не має ані вищої юридичної, ані вищої економічної, ані вищої управлінської освіти, що, безумовно, виключає можливість зайняття ним зазначених посад (а.с.а.с. 60, 61, 78, 79).

22. Суд критично ставиться до доводу позовної заяви щодо порушення відповідачем приписів частини другої статті 494 КЗпП.

23. Так, за правилами, встановленими частиною другою статті 494 КЗпП, ліквідація, реорганізація підприєм ств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

24. Аналіз приведеної норми свідчить про те, що завчасне надання професійним спілкам інформації про заплановане скорочення штату працівників має місце лише в разі ліквідації, реорганізації, зміні форми власності або частковому зупиненні виробництва.

25. Між тим, скорочення штату працівників у цій справі не було викликано жодною із зазначених обставин, отже посилання позивача на вказану норму є помилковим.

26. Водночас суд звертає увагу позивача й на той факт, що відповідач за місяць до видання наказу №1028 звернувся до первинної профспілкової організації з повідомленням про заплановане скорочення штату працівників, а також заплановані заходи, пов`язані з таким скороченням.

27. Відтак, зважаючи на необґрунтованість позову, суд не знаходить підстав для його задоволення.

28. Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) у позові до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (ідентифікаційний код - 00659101; 49038, Україна, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, 7) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 29 червня 2021 року.

Суддя М.О. Католікян