Справа № 180/1184/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Ганоченко Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідмлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (далі АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона працювала на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів Марганецького управління з експлуатації газового господарства Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» і 05.10.2006 року, під час виконання своїх посадових обов`язків отримала травму голови. За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві, що стався 05.10.2006 року, нещасний випадок було визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. За даним випадком були складені акти за формою Н-1 та формою Н-5. Внаслідок отриманої виробничої травми, при первинному огляді та повторних оглядах МСЕК їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності 40% та третю групу інвалідності. При повторних оглядах МСЕК 05.12.2018 року та 11.11.2020 року їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 30% та третю групу інвалідності. Вважає, що внаслідок порушення законодавства про охорону праці зі сторони Відповідача, вона втратила своє здоров`я, їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, лікування, терпіти біль.
Просить суд стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, 227 000 гривень.
Також позивач просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 24 травня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
25 травня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свій відзив обґрунтовує тим, що відповідно до протоколу №1 від 30.09.2010 року засідання комісії з охорони праці Марганецького УЕГГ, ОСОБА_1 було порушено вимоги законодавства про охорону праці, що спричинило травму, в результаті чого ОСОБА_1 було зменшено розмір одноразової допомоги на 50%, тобто комісією встановлено вину ОСОБА_1 у зв`язку з пороушення вимоги законодавства про охорону праці. Також, сума моральної шкоди не обгрунтована позивачкою. Крім того, у 2010 році Марганецьким міським судом розглядалася справа №2-313/10 за позовом ОСОБА_1 до Марганецького управління по експлуатації газового господарства, правонаступником якого є АТ «Дніпропетровськгаз» про визнання нещасного випадку пов`язаним з виробництвом та відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 . В задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі. Отже, судом вже розглядалася справа з аналогічним предметом спору та тими ж сторонами по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.
Письмовими матеріалами справи доводяться такі обставини.

Згідно трудової книжки, ОСОБА_1 знаходилась у трудових відносинах з Марганецьким управлінням по експлуатації газового господарства з 02.01.2001 року по 06.02.2009 року, працювала слюсарем по експлуатації та ремонту підземних газопроводів до служби по експлуатації газопроводів та споруд на них, 2 розряду (а.с.57-64).

05 жовтня 2006 року ОСОБА_1 отримала травму на виробництві рублену рану в/ч голови, струс головного мозку.

Згідно з Актом форми Н-5 від 05 листопада 2009 року, проведено розслідування нещасного випадку, що стався 05 жовтня 2006 року о 12-50 годині. Встановлено, що 05 жовтня 2006 року на території ПП «Вітько» з слюсарем служби по експлуатації та ремонту підземних газопроводів ОСОБА_1 стався нещасний випадок, який необхідно вважати пов`язаним з виробництвом. Причиною нещасного випадку є невиконання вимоги інструкції з охорони праці (а.с.28-30).

Згідно протоколу засідання комісії з охорони праці Марганецького управління газового господарства від 30.09.2010 року зменшено розмір одноразової допомоги ОСОБА_1 на 50% за порушення нею вимог законодавства про охорону праці, що і було причиною травмування (а.с.31).

Первинним оглядом МСЕК 15.09.2010 року ОСОБА_1 встановлено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с.11-12).

Повторними оглядами МСЕК 05.10.2011 року, 19.12.2012 року, 16.11.2016 року ОСОБА_1 було залишено 40% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності (а.с.13-14, 15-16, 17-18).

Повторним оглядом МСЕК 05.12.2018 року, 11.11.2020 року ОСОБА_1 було визначено 30% втрати професійної працездатності (а.с.19-20, 21-22).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частиною 1 ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, обов`язок відшкодувати моральну шкоду працівнику виникає у власника або уповноваженого ним органа лише за таких умов:

- наявність шкоди;

- порушення власником або уповноваженим ним органом законних прав працівника;

- неправомірні рішення, дії чи бездіяльність особи, яка завдала моральну шкоду;

- наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала виробничу травму за таких обставин: 05 жовтня 2006 року, бригада слюсарів по експлуатації та ремонту підземних газопроводів Марганецького ЦЕГГ у складі Машко І.О. та ОСОБА_2 , отримавши завдання від майстра ОСОБА_3 , приступили до виконання обходу газопроводів середнього тиску по затвердженому маршруту №4. В процесі виконання вказаної роботи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з метою перевірки технічного стану шахового газорегуляторного пункту, направились на територію ПП «Вітько». О 12-50 годині на території ПП «Вітько» проводилися роботи з розвантаження автомобіля, який стояв на маршруті руху бригади до шахового газорегуляторного пункту. Робітники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли рішення, не дочікуючись кінця розвантажування автомобіля, відклонитися від маршруту та обійти автомобіль, рухаючись під металоконструкцією. Після огляду технічного стану шахового газорегуляторного пункту, повертаючись тим же шляхом, слюсар ОСОБА_1 , проходячи під перегородкою металоконструкції, розташованої на висоті 1,5 метра, вдарилася об неї головою. Їй було поставлено діагноз: рублена рана в/ч голови.Даний факт встановлено Актом за формою Н-1 № 1 від 05.11.2009 року (а.с.25-27).

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2070, ОСОБА_1 внаслідок виробничої травми, отриманої 2006 року, відчуває головний біль, нудоту, запаморочення, судомні напади, зниження пам`яті.

У зв`язку з чим, можна зробити висновок, що позивачка фізично та морально страждає.

В позовній заяві представник позивачки зазначає, що нещасний випадок з ОСОБА_1 стався внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, і що у зв`язку з цим їй має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана каліцтвом. Однак, не пояснює, які дії (бездіяльність) відповідача призвели до настання нещасного випадку з ОСОБА_1 , в чому саме, на його думку, полягає неналежне виконання відповідачем вимог законодавства про охорону праці.
Не зазначено й того, які права позивачки були порушені відповідачем.

Суд вважає некоректним посилання представника позивача на рішення Європейського суду з прав людини від 27.07.2004 року у справі «Ромашов проти України», оскільки в пункті 52 вказаного рішення буквально зазначено наступне: Суд не розглядав питання щодо матеріальної шкоди, оскільки заявник не обґрунтовував таку шкоду. Проте Суд враховує той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути виправленою шляхом лише констатації Судом факту порушення. Проте розмір заявленої суми надмірний. Об`єктивно оцінюючи ситуацію, як цього вимагає стаття 41 Конвенції, Суд на відшкодування моральної шкоди присуджує заявнику кошти у сумі 3000 ЄВРО».

Тобто, ЄСПЛ спочатку констатував неналежне виконання державним органом України своїх обов`язків (невиконання державним виконавцем Державної виконавчої служби рішення комісії з трудових спорів), а потім вирішив питання щодо компенсації заявнику моральної шкоди.

Суд не приймає і доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що судом вже розглядалася справа з аналогічним предметом спору та тими ж сторонами по справі. Як вбачається з рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2010 року у справі № 2-313/10, на яке посилається представник відповідача, судом розглядалися вимоги ОСОБА_1 про визнання дій посадових осіб відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровськгаз» щодо відмови у складанні акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, неправомірними та стягнення моральної шкоди, завданої їй неправомірними діями посадових осіб відповідача, які відмовилися виконати припис Дніпропетровської державної інспекції з промислової безпеки та охорони праці в газовій промисловості та ЖКГ та скласти Акт по формі Н-1.

Отже, спір, що став предметом розгляду цивільної справи № 2-313/10, не є аналогічним спору, що розглядається в даній справі.

Суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності (ст.ст.12, 13 ЦПК України).

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вимоги цивільного процесуального законодавства, позивач повинен був надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою. Що, на думку суду, зроблено не було.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою. Згідно доданих до позовної заяви документів, нещасний випадок з ОСОБА_1 стався не внаслідок протиправних дій (бездіяльності) відповідача та не з його вини. Отже, відсутні підстави для задоволення позову та стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» суми моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 263-268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», місце знаходження: місто Дніпро, вулиця Шевченка, буд. 2, .

Дата складення повного тексту судового рішення 24 червня 2021 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна