Справа № 638/9040/19
Повадження № 6/638/272/21
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Цвіри Д.М., за участю секретаря - Варданян К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєва С.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєва С.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 посилаючись на те, що у відділі перебуває виконавче провадження № 62481203 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова № 638/9040/19 від 15.04.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ОСОБА_2 у розмірі 443015,60 грн.

07.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62481203 за вказаним виконавчим документом та розпочато примусове виконання. Вказана постанова направлена рекомендованим листом на адресу боржника ОСОБА_1 зазначену у виконавчому документі.

Відповідно до інформації з офіційного сайту «Укрпошти» поштове відправлення отримані адресатом, таким чином боржник ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття виконавчого провадження.

У ході примусового виконання згідно отриманої відповіді ДФС України встановлено, що боржник працює керівником ТОВ «ПЕЛ-БУД-М», код 37997479 та ТОВ «МЕРКУРІЙ ПЛЮС 2007», з метою стягнення боргу за рішенням суду до вказаних установ державним виконавцем направлено рекомендованим листом постанови щодо утримання коштів, однак вказані постанови проігноровано, грошові кошти не утримуються, що в свою чергу свідчить про умисне невиконання та небажання виконувати рішення суду з боку боржника ОСОБА_1 .

Щодо надання пояснень з приводу невиконання рішення суду боржник ОСОБА_1 викликався на прийом до державного виконавця рекомендованим листом на 27.10.2020 року,однак виклик проігнорував про поважні причини неявки не повідомив.

Наразі, незважаючи на здійснені заходи примусового виконання, борг за рішенням суду не погашено.

При неодноразових виходах за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника та опису й арешту майна, у разі його наявності, виникли перешкоди. Зазначене житлове приміщення постійно зачинено, двері державному виконавцю на неодноразові вимоги не відчинено, про що свідчать акти державного виконавця від 28.01.201 та 03.02.2021 складені за участю понятих та стягувана за виконавчим провадженням ОСОБА_2 .

Таким чином, на теперішній час існують перешкоди для доступу до помешкання боржника, приватного будинку АДРЕСА_1 .

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частина 3статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу приватного виконавця до свого житла. Сам по собі акти від 28.01.2021 року та 03.02.2021 року щодо не надання допуску виконавця до квартири ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій не свідчать про факт присутності боржника у вказаному жилому приміщенні.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні відомості про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій, та його обов`язок допустити приватного виконавця для проведення виконавчих дій.

Крім того, до вказаного подання державний виконавець не додав жодних документів на підтвердження факту проживання боржника за вказаною в поданні адресою, та не надано доказів, що це майно належить чи перебуває у володінні боржника, а отже, не подано належного обґрунтування необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення.

Таким чином, державний виконавець не навів обґрунтованих фактів на підтвердження необхідності проведення виконавчих дій із проникненням до житлового приміщення та виконання усіх інших можливих спроб виконати рішення суду, у відповідності до норм діючого законодавства, без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Керуючись ст.18,19,22 Закону України "Про виконавче провадження",ст. 439 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бакшеєва С.М. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.М.Цвіра