Справа № 373/834/20
Номер провадження 2/373/50/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Опанасюка І.О.

за участю:

секретаря судових засідань Олійник Ю.І.

представника позивача Вак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Переяслав справу № 373/834/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" до ОСОБА_1 , приватного сільськогоподарського підприємства "Переяслав-Агро", ОСОБА_2 про виділ частки майна в натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Вак О.В. звернулася до суду з позовом в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" та просить виділити в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" 6/100 частин цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 та визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" право власності на окремий об`єкт нерухомості - корівник № 7 Н , площею забудови 912,90 кв.м., загальною площею 832,60 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 .

Припинити спільну часткову власність на цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 .

Посилається на те, що згідно договору дарування частин цілісного майнового комплексу від 23 березня 2010 року, позивач по справі є власником 6/100 частин цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 .

Іншими співвласниками майна є відповідачі по справі, зокрема ОСОБА_1 володіє на праві власності 7/100 частинами цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 , приватне сільськогосподарське підприємство "Переяслав-Агро" володіє на праві власності 82/100 частинами цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 володіє на праві власності 5/100 частинами цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 .

В судовоме засіданні представник позивача не з`явилась. Направила до суду заву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явився. Заяв та клопотань суду не напрвавляв. Відзив на позов до суду не надходив.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився. Відзив на позов до суду не надходив.

Представник приватного сільськогоподарського підприємства "Переяслав-Агро" в судове засідання не прибув. Відзиву на позов суду не надав.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18, викладена правова позиція, згідно якої, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

У власності співвласників спільної часткової власності (сторін по справі) знаходиться 100% майнового комплексу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 30-36)

Вказаний майновий комплекс зазначений у плані згідно Витягуз реєстру прав власності на нерухоме майно КП Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьке бюро технічної інвентаризації» №25426943 від 26.02.2010 під літерою «Н».

Відповідно до договору дарування від 23 березня 2010 року ОСОБА_3 передав у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" (безоплатно) 6/100 частин цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 , загальною площею 912,90 кв.м., які знаходяться на земельній ділянці площею 0,4119 га, кадастровий № :01:080:0008 (а.с.27-28, 205-206).

Належність 6/100 частин цілісного майнового комплексу (корівник № 7 Н) розташованого по АДРЕСА_1 , юридичній особі ТОВ «Шпунтина» також підтверджується фотокопією витягу про державну реєстрацію прав (а.с. 29), копією технічної документації на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.107- 146).

Вартість об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею нежитлової забудови 832,60 кв.м., що перебуває у власності ТОВ «Шпунтина» становить 119 000, 00 грн.

Дана обставина підтверджується звітом про експертно - грошову оцінку об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі (а.с.55-71).

Керівником ТОВ «Шпунтина» ОСОБА_1 з метою досудового врегулювання спірних правовідносин, ОСОБА_1 , ПСП «Переяслав-Агро», ОСОБА_2 були направлені пропозиції укладення договору про виділ майна в натурі (а.с. 76-79).

З відповіді приватного нотаріуса Н.М. Кучеренко за вих.№50/01-16 від 26.06.2020 вбачається, що за Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ухвалою Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 12.02.2020 було накладено арешт на 7/100 частин цілісного майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

З цих підстав, а також відсутності домовленості між співвласниками майна, укласти та нотаріально посвідчити угоду про виділ частки в натурі не можливо (а.с.90).

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо про виділ частки майна в натурі, звернення до суду є обґрунтованим.

Судом було витребувано копії документів на підставі яких 29 листопада 2006 року було посвідчено договір купівлі-продажу реєстровий номер 3780, за яким ОСОБА_4 (спадкоємцем якого є ОСОБА_1 ) було набуто у власність 7/100 частин цілісного майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 ; копії документів на підставі яких 31 липня 2009 року було посвідчено договір купівлі-продажу реєстровий номер 2271, за яким ОСОБА_2 було набуто у власність 5/100 частин цілісного майнового комплексу; копії документів на підставі яких 23 березня 2010 року було посвідчено договір дарування реєстровий номер 582, за яким ТОВ"Шпунтина" було набуто у власність 6/100 частин цілісного майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 .

Вказані документи були досліджені під час судового засідання, та підтверджують обставини викладені в позові.

Суд приймає до уваги подані докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами цивільного законодавства, щодо права спільної часткової власності, виділу у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Правом власності згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників, у порядку ч. 3 ст. 358 ЦК України має право на надання йому у володіння га користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності передбачено ст. 361 ЦК України.

В силу положень ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 4 статті 364 ЦК України передбачено, що виділ такої частки здійснюється на підставі договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна, який укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду (позиція Верховного Суду України у Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ від 01 липня 2013 року).

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.14 Постанови від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або, які можна переобладнати в такі.

Визначальним для виділення частки майна в натурі, яка перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13).

Технічна можливість виділити в натурі частину 6/100 цілісного майнового комплексу, корівник № 7 Н , площею забудови 912,90 кв.м., загальною площею 832,60 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , що належать позивачу, підтверджується висновком, що технічної можливості виділу поділу об`єкта нерухомого майна від 20.05.2020 (а.с.54).

Отже, належне позивачу нерухоме майно експлуатується, як окремий самостійний об`єкт. При цьому, будь-які порушення прав інших співвласників чи інших осіб в результаті виділення належної позивачу 6/100 цілісного майнового комплексу із спільного нерухомого майна відсутні.

Таким чином, є всі наявні підстави, що передбачені ст. 364 ЦК України для виділу позивачу його частки у спільному із відповідачами нерухомому майні, а саме 6/100 (корівник № 7 Н ) цілісного майнового комплексу, що належать позивачу та який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

А тому, суд вважає доводи позивача обґрунтованими, обставини, які зазначені в позові доведеними належними та допустимими доказами, та приходить висновку про можливість припинити право спільної часткової власності та задовольнити позові вимоги про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" право власності на окремий об`єкт нерухомості - корівник № 7 Н , площею забудови 912,90 кв.м., загальною площею 832,60 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , та виділення цього майна в натурі.

Вимога про стягнення на користь позивача суми сплаченого ним судового збору заявлена не була. За таких обставин, судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 316, 319, 328, 355, 356, 358, 361, 364 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76-82, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити спільну часткову власність на цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі Товариству з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" 6/100 частин цілісного майнового комплексу розташованого по АДРЕСА_1 .

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Шпунтина" право власності на окремий об`єкт нерухомості - корівник № 7 Н , площею забудови 912,90 кв.м., загальною площею 832,60 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ТОВ "Шпунтина", , місце знаходження м.Київ, вул.Євгена Харченка 31, оф.3;

відповідач: ОСОБА_1 , проживаючий по АДРЕСА_2 ;

відповідач: приватне сільськогосподарське підприємство "Переяслав-Агро", місце знаходження Переяслав-Хмельницький район, Київська область с. Гланишів, ;

відповідач: ОСОБА_2 , проживаючий по АДРЕСА_3 .

Рішення суду не проголошувалось в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя: І. О. Опанасюк