Справа № 359/233/20
Провадження № 2/359/363/2021
«28» квітня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,
при секретарі - Моргушко Л.В., Степаненко А.О.,
з участю позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору : орган опіки та піклування - служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
11.01.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить : позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.08.2010 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того позивач зазначає, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2016 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу та на даний час донька проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. З моменту розірвання шлюбу відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач також не цікавиться навчанням, здоров`ям, фізичним станом, моральним та духовним розвитком, особистим життям доньки. Він припинив приймати участь у вихованні та утриманні дитини, піклуватись про її фізичний та інтелектуальний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя; виявляти інтерес до її внутрішнього світу; створювати умови для отримання освіти. Протягом зазначеного часу відповідача не цікавили можливості матеріального забезпечення щоденних потреб доньки, оплата послуг дошкільних, медичних установ, покриття витрат на відпочинок, оздоровлення. Духовний зв`язок між відповідачем та донькою повністю втрачений.
Позивач також зазначає, що після розірвання шлюбу, відповідач жодного разу не приїздив до дитини та не намагався її побачити, хоча позивач не перешкоджала таким зустрічам і заохочувала батька брати участь у житті доньки. Відповідач був обізнаний про місце проживання доньки, однак добровільно перестав приймати участь у її вихованні та утриманні, тим самим ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків.
Ухвалою судді від 18 травня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 62-65).
Ухвалою суду від 01 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду ( а. с. 125).
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити, водночас визнали, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна малолітня дитина та не заперечували, щоб суд при ухваленні рішення врахував цю обставину. Позивач також пояснила, що в інтересах доньки, яка боляче сприймає, що батько припинив з нею спілкуватись, не викликати її до суду для з`ясування цих обставин.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву, не направив.
Від третьої особи - органу опіки та піклування служби у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, надійшов лист (а.с. 128) з проханням розглянути справу без участі представника, а також висновок органу опіки та піклування, підготовлений на запит суду в порядку ст.19 Сімейного кодексу України..
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача її представника, свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 21 серпня 2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 791 та присвоєно прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіку ОСОБА_3 , дружині ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 (а. с. 6).
Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 25 листопада 2011 року (а. с. 7).
Крім того встановлено, що рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 25 травня 2016 року, яке ухвалене у справі № 237/1725/16-ц, провадження № 2/237/728/16 та набрало законної сили 07 червня 2016 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 8).
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 12.02.2021, який складений начальником відділу з юридичних питань Касянчук М.В. та головним спеціалістом відділу з юридичних питань Волошина І.В., за місцем фактичного проживання позивача ( АДРЕСА_2 ) проживають : ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_4 . У дитини є власна кімната та створені належні умови для проживання, розвитку, навчання та відпочинку (а.с. 131).
Крім того відповідно до висновку органу опіки та піклування Дарницького району міста Києва від 09.03.2021 № 101-1666/02 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (протокол від 25.02.2021 № 4) дійшли висновку, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про стан її здоров`я. З цих підстав та керуючись ст. 56 ЦК України, ст. ст. 19,164 СК України, а також з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 129-130).
Як вбачається з висновку, з моменту розірвання шлюбу батько дитини не бере участі у вихованні, розвитку та утримання дитини. ОСОБА_3 , востаннє батько бачив доньку коли дитині було чотири роки.
З наданої позивачем характеристики Гімназії міжнародних відносин № 323 ( а.с. 146) встановлено, що малолітня ОСОБА_4 є старанною та дисциплінованою ученицею, ввічлива, має середній рівень навчальних досягнень. У класі має багато друзів, користується авторитетом серед однолітків. Спокійна, вихована, вміє самостійно працювати, відповідально ставиться до навчання.
Крім того зазначено, що за її вихованням та навчанням слідкує її матір ОСОБА_1 та забезпечує всім необхідним. Батько жодного разу не відвідав гімназію, не проявляв інтерес до виховання і забезпечення своєї дитини.
Та обставина, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідачем не оспорюється.
З зазначеного слідує, що батько дитини - відповідач ОСОБА_3 самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї доньки, не піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчанням та вихованням не цікавиться, матеріально не забезпечує, свідомо ухиляється від спілкування з дитиною без поважних причин.
Вказані обставини також підтверджуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків : ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , яке добре знають та спілкуються з родиною позивача.
Статтею ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.
Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітньої доньки.
Досліджені в судовому засіданні докази переконливо свідчать, що відповідача самоусунувся від вихованням та утримання малолітньої доньки, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої дитини, слід визнати допустимим заявлене її матір`ю, позивачем у справі, клопотання щодо визнання недоцільним заслуховування з цих обставин думку дитини, та позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини суду надано не було.
При цьому, з наданих позивачем пояснень вбачається, що відповідач має іншу сім`ю в якій в нього народилась дитина.
Суд також враховує, що за загальним правилом, за змістом ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Наведене свідчить про те, що у разі стягнення аліментів у безспірному (наказному) порядку на двох дітей, розмір аліментів на кожну дитину становить 1/6 заробітку платника аліментів.
З урахуванням викладено, даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи,зокрема визнану позивачем обставину, що відповідач має на утриманні іншу дитину, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, він може сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки його заробітку.
За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав в сумі 768,40грн.( а.с. 1), підлягають стягненню на її користь з відповідача .
Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. за вимогою про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною вимогою, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273,280-282 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 27.08.2003 року) батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 27.08.2003 року) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 27.08.2003 року) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Кіровським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області 27.08.2003 року) судовий збір на користь держави в сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду виготовлений 07.05.2021.
Суддя: І. В. Муранова-Лесів