СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/1732/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

11 травня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права власності на нерухоме майно.

ІІ. Описова частина

26 серпня 2020 року Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради та просив визнати за ним право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку загальною площею 39,6 кв.м, житловою площею 14,0 кв.м, зазначеного в технічному паспорті від 06.02.2018 під літ. А, убиральні під літ. В, гаражу під літ. Е, сараю під літ. Ж, навісу під літ. К, воріт під №4, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

Позов обґрунтований тим, що позивачу та ОСОБА_2 належала Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 в рівних долях на підставі договору дарування житлового будинку від 3 вересня 1998 року, який був зареєстрований в БТІ м. Києва 8 вересня 1998 року та записано в реєстровій книзі за № 28176.

Зазначив, що рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 12 квітня 2000 року було визнано частково недійсним договір дарування житлового будинку від 3 вересня 1998 року в 1/8 його частині. Рішенням Залізничного народного суду м. Києва від 29 березня 2001 року проведено поділ будинку по АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 53/100 частини будинку по АДРЕСА_1 , а саме: жилу кімнату 1-2 пл.9,2 кв.м., вартістю 5636 грн., жилу кімнату 3-4 пл. 11,8 кв.м., вартістю 6805 грн., кухню 1-1 пл. 12,3 кв.м., вартістю 10144 грн., тамбур 3-1 пл. 2,5 кв.м., вартістю 730 грн., веранду 3 - 11 вартістю 1168 грн. пл. 4,0 кв.м., столову 3-1 пл. 10,2 кв.м. вартістю 3032 грн. а також сарай Б вартістю 1922 грн., погріб вартістю 1754 - всього на суму 31191 грн., а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено 47/100 частини зазначеного будинку, а саме: жилу кімнату 2-6 пл. 14 кв.м., вартістю 8576 грн., коридор 2-3 пл. 2,2 кв.м., вартістю 1197 грн., душову 2-4 пл. 3,0 кв.м., вартістю 1632 грн., кухню 2-5 пл. 10,0 кв.м., вартістю 5441 грн., шафу пл. 02 кв.м., вартістю 109 грн., шафу пл. 02 кв.м., вартістю 109 грн., сіни 2-2 пл. 8-0 кв.м., вартістю 5112 грн., погріб вартістю 1088 грн., тамбур пл. 2,0 кв.м., вартістю 1154 грн., вбиральню В вартістю 556 грн., сарай Ж вартістю 2522 грн. - всього на суму 27496 грн. Також встановлено порядок користування земельною ділянкою та вирішено питання про судові витрати.

Вказав, що додатковим рішенням Залізничного місцевого суду м. Києва від 1 серпня 2001 року виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 47/100 частини будинку по АДРЕСА_1 на праві власності в рівних долях.

Зазначив, що розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації від 21.12.2006 вирішено: ОСОБА_4 - власнику 53/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , присвоїти нову поштову адресу: АДРЕСА_1 , з виділенням вказаної частки в ціле окреме домоволодіння. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - власникам 47/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , залишити існуючу поштову адресу: АДРЕСА_1 , з виділенням вказаної частки в ціле окреме домоволодіння. Проте, право власності на ціле окреме домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності.

Позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис № 15588 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Після його смерті було заведено спадкову справу № 781/2017 (номер у спадковому реєстрі 61458292). Спадкоємцем за законом після його смерті на все майно є його брат, ОСОБА_1 , який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Вказав, що 8 лютого 2018 року Державний нотаріус Дев`ятої державної нотаріальної контори Пічевська Н.В. надала лист з проханням зареєструвати 47/200 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за померлим ОСОБА_2 , проте, державним реєстратором Дудник А.А. зареєстровано замість 47/200 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за померлим ОСОБА_2 , ј частину вказаного будинку на підставі договору дарування від 03.09.1998.

Посилався на те, що у зв`язку з наведеним, державним нотаріусом Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевською Н.В. 02 серпня 2018 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 47/200 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його брата ОСОБА_2 .

Позивач зазначив, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2019 року визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку загальною площею 39.6 кв.м, житловою площею 14.0 кв.м, зазначеного в технічному паспорті від 06.02.2018 року під літ А, убиральні під літ. В, гаражу під літ. Е, сараю під літерою Ж, навісу під літ. К, воріт під літ № 4, в порядку спадкування за законом після смерті брата - ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішення Позивач зареєстрував право власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

11 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) із заявою про реєстрацію за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації від 21.12.2006, проте рішенням № 53255716 віл 23 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в реєстрації права власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на підставі розпорядження Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації від 21.12.2006, оскільки, дане розпорядження не було зареєстровано в БТІ, та наявні суперечності в реєстрі, а також з даного питання рекомендовано Позивачу звернутись до суду.

Відтак, посилаючись на ст. 392 ЦК України, Позивач просить свій позов задовольнити.

Ухвалою судді від 31.08.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

22.10.2020 на адресу суду від Відповідача до суду надійшли пояснення, в яких представник просить розглядати справу у його відсутність за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи, ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства.

24.02.2021 у справі закрито підготовче засідання та призначено розгляд по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, його представник подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, позов просив задовольнити.

Відповідач та третя особа своїх представників у судове засідання не направили, будучи повідомленими про розгляд справи, в матеріалах справи наявні їх клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належала Ѕ частина житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в рівних долях на підставі договору дарування житлового будинку від 3 вересня 1998 року, який був зареєстрований в БТІ м. Києва 8 вересня 1998 року та записано в реєстровій книзі за № 28176.

Рішенням Залізничного районного суду м. Києва від 12 квітня 2000 року було визнано частково недійсним договір дарування житлового будинку від 3 вересня 1998 року в 1/8 його частині.

Рішенням Залізничного народного суду м. Києва від 29 березня 2001 року проведено поділ будинку по АДРЕСА_1 . Виділено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 53/100 частини будинку по АДРЕСА_1 , а саме: жилу кімнату 1-2 пл. 9,2 кв.м., вартістю 5636 грн., жилу кімнату 3-4 пл. 11,8 кв.м., вартістю 6805 грн., кухню 1-1 пл. 12,3 кв.м., вартістю 10144 грн., тамбур 3-1 пл. 2,5 кв.м., вартістю 730 грн., веранду 3 - 11 вартістю 1168 грн. пл. 4,0 кв.м., столову 3-1 пл. 10,2 кв.м., вартістю 3032 грн., а також сарай Б вартістю 1922 грн., погріб вартістю 1754 - всього на суму 31191 грн., а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виділено 47/100 частини зазначеного будинку, а саме: жилу кімнату 2-6 пл. 14 кв.м., вартістю 8576 грн., коридор 2-3 пл. 2,2 кв.м., вартістю 1197 грн., душову 2-4 пл. 3,0 кв.м., вартістю 1632 грн., кухню 2-5, пл. 10,0 кв.м., вартістю 5441 грн., шафу пл. 02 кв.м., вартістю 109 грн., шафу пл. 02 кв.м., вартістю 109 грн., сіни 2-2 пл. 8-0 кв.м., вартістю 5112 грн., погріб вартістю 1088 грн., тамбур пл. 2,0 кв.м., вартістю 1154 грн., вбиральню В вартістю 556 грн., сарай Ж вартістю 2522 грн. - всього на суму 27 496 грн. Також встановлено порядок користування земельною ділянкою та вирішено питання про судові витрати.

Додатковим рішенням Залізничного місцевого суду м. Києва від 1 серпня 2001 року виділено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 47/100 частини будинку по АДРЕСА_1 на праві власності в рівних долях.

Розпорядженням Солом`янської районної у м. Києві Державної адміністрації від 21.12.2006 вирішено: ОСОБА_4 - власнику 53/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , присвоєно нову поштову адресу: АДРЕСА_1 , з виділенням вказаної частки в ціле окреме домоволодіння. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - власникам 47/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , залишено існуючу поштову адресу: АДРЕСА_1 , з виділенням вказаної частки в ціле окреме домоволодіння.

Встановлено, що право власності на ціле окреме домоволодіння по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.10.2019 визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину домоволодіння, як окремого об`єкту права власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало чинності, фактично підтверджено, що після видання Розпорядження Солом`янською районною адміністрацією від 21.12.2006 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складалося з житлового будинку загальною площею 39,6 кв.м, житловою площею 14,0 кв.м, зазначеного в технічному паспорті від 06.02.2018 під літ. А, убиральні під літ. В, гаражу під літ. Е, сараю під літ. Ж, навісу під літ. К, воріт під №4, є окремим об`єктом права власності, власниками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

1/2 частка у праві власності на зазначене домоволодіння вже зареєстрована за Позивачем згідно з вказаним рішенням суду, а інша 1/2 частина - за Позивачем не зареєстрована, правовстановлюючі документи також відсутні.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З аналізу зазначеної правової норми випливає, що позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності у неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам частини другої статті 16 ЦК.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні, докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. 16, 392 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, загальною площею 39,6 кв.м. житловою 14,0 кв. м., зазначеного в технічному паспорті від 06.02.2018 р. під літ. А, убиральні під літ. В, гаражу під літ. Е, сараю під літ. Ж, навісу під літ. К, воріт під літ. №4.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: Київська міська рада, адреса: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ;

Третя особа: Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 7, .

Суддя: