Справа № 932/1724/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі Івановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 302 від 27.11.2020 року генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради Хасілєва О.Й. про оголошену завідуючому торакального відділення лікарю-хірургу торакального відділення ОСОБА_1 догану, стягнути з відповідача на користь позивача 25000 грн. моральної шкоди та судові витрати. В обгрунтування поданого позову позивач зазначив, що наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР № 858ж від 29.12.2018 року ОСОБА_2 позивача було прийнято на роботу на посаду в.о. завідувача торакального відділення, лікарем-хірургом торакальним торакального відділення з 02.01.2019 року. Наказом наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16» ДОР № 196кл від 08.05.2019 року ОСОБА_2 його було переведено на посаду завідучача цього ж відділення. Вказує на те, що власник або уповноважений орган зобов`язується, зокрема, забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. 27.11.2020 року наказом № 302 генерального директора КНП «МКЛ №16» ДМР Хасілєвим О.Й. йому, як завідувачу торакального відділення лікарю-хірургу торакальному було оголошено догану, що відповідно до ст. 147 КЗпП є стягненням за порушення трудової дисципліни. Підставою його притягнення до відповідальності було те, що в процесі огляду журналу ургентних оперативних втручань торакального відділення розпочатого 23.11.2018 року за період жовтня 2020 року по листопад 2020 року в оперативних (ургентних) операціях, як операційна сестра 05.10.2020 року, 13.10.2020 року, 22.10.2020 року, 11.11.2020 року та 17.11.2020 року була задіяна ОСОБА_3 , тобто порушено вимоги посадової інструкції, а саме п.1.6, 2.2., 2.6. З вказаним наказом позивача було ознайомлено 28.11.2020 року. Вважає вказаний наказ про оголошення йому догани безпідставним, оскільки допускаючи перев`язочну медичну сестру до проведення екстрених медичних втручань (маніпуляцій) у вигляді торакоцентезу і/або цервікотомії, дренування плевральних порожнин і/або межестіння та при тривалій ШВЛ трахеостомії з хворими на ковід-19 у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії будь-яких порушень покладених на нього трудових обов`язків, вимог внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, діючого законодавства або інших нормативних актів ним порушено не було та відсутній склад дисциплінарного проступку. До такого висновку позивач дійшов через те, що у штаті торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР на момент проведення вищевказаних медичних втручань (маніпуляцій) не було сестри медичної операційної, а дані втручання необхідно було проводити терміново через ускладнення дихання хворих на ковід-19; відповідно до монографії «Методи дослідження та маніпуляцій в клінічній медицині» - проведення торакоцентезу і або/цервікотомії, дренування плевральних порожнин і/або межестіння та при тривалій ШВЛ-трахеостомії відноситься не до категорії хірургічних операцій, а до методів дослідження та маніпуляцій. Позивач зазначає, що на теперішній час відсутні будь-які нормативно-правові акти, які відрізняють хірургічну операцію та медичну маніпуляцію, як і немає заборони асистувати сестрі медичній перев`язувальній при проведенні зазначених процедур. Крім цього, згідно посадової інструкції сестри медичної перев`язувальної, вона зобов`язана асистувати під час складних інструментальних обстежень та лікувальних процедур. Крім цього, як вбачається з 12 копій протоколів операційного втручання будь-яких негативних наслідків при їх проведенні не настало. Зазначеними діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яка виразилася в сильному психологічному стресі та моральних стражданнях через конфлікт на роботі, для владнання конфлікту йому потрібно було витрачати свій особистий час та усвідомленні того, що він не вчиняв дисциплінарного проступку і йому доводиться звертатися до суду за захистом своїх прав, фізичному та серцевому болі, які він відчув через перенесений стрес, захворівши на ішемічну хворобу серця. Вказану моральну шкоду оцінює в 25000 грн. Крім цього, він звернувся до суду в межах 3-місячного строку звернення до суду, а тому ним такий строк не пропущений. Посилаючись на ст.ст. 21, 237-1, 221, 232, 233 КЗпП України, Постановами Пленуму Верховного Суду України просив задовольнити позовні вимоги.

Крім цього позивач подав письмові пояснення в яких зазначив, що при проведенні операцій, в яких була задіяна ОСОБА_3 у всіх випадках здійснювалась одна й та сама медична процедура у вигляді трахеостомії нижньої, а 10.11.2020 року дренування плевральної порожнини. При цьому сама маніпуляція трахеостомії нижньої та дренування плевральної порожнини виконувались бригадою лікарів-хірургів торакальних із застосуванням тотальної внутрішньовенної анестезії з участю лікаря-анестезіолога. Відповідно до наведеної в позові монографії вказане відноситься до медичних маніпуляцій, що означає, що даний вид медичних процедур не має ніякого відношення до хірургічної операції або хірургічного втручання. При проведенні вказаних медичних маніпуляцій до функцій сестри перев`язувальної медичної ОСОБА_3 входило здійснення: предстерилізаційної обробки та стерілізація наборів для трахеостомії і наборів для дренування плевральних порожнин і/або межестіння; відкрити стерильну упаковку з одноразовою трахеостомичною трубкою потрібного розміру під час проведення трахеостомії; розкрити упаковку одноразових дренажів необхідного розміру; накласти асептичну пов`язку рани після закінчення процедури; обробка та предстерилізаційна підготовка наборів для трахеостомії і дренування плевральних порожнин і/або межестіння, що відповідно до п.2.3 Посадової інструкції сестри медичної перев`язувальної торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР від 25.11.2019 року входить до її безпосередніх обов`язків: «Асистувати під час складних інструментальних обстежень та лікувальних процедур». Згідно довідки № 105/3 від 25.02.2021 року відповідачем було повідомлено, що за період з 01.10.2020 року по теперішній час у штатному розкладі лікарні № 16 в торакальному відділенні не передбачено посад сестер медичних операційних, у зв`язку з навністю на одному поверсі з торакальним відділенням приміщень операційного хірургічного блоку з наданням екстреної медичної допомоги (35 хірергічних, 30 торакальних та 45 сочетаної травми) з власною структурою посад сестер медичних операційних для операційного медичного обслуговування (забезпечення діяльності хірургічного та торакального відділень КНП «МКЛ № 16» ДМР. За цих обставин наявність власних сестер медичних операційних у торакальному відділенні не є потрібним)». Вважає, що вказана обставина повністю доводить його невинність, оскільки у штаті торакального відділення ніколи не було такої штатної одиниці. Тому неможливо вимагати від завідувача торакального відділення того, чого в його відділенні немає. Крім цього, для того, щоб приймала участь сестра медична операційна йому необхідно було б отримувати ряд узгоджень в той час, коли хворі потребували негайного лікування у вигляді примусового штучного дихання, без якого настає смерть людини.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що не заперечуючи факту перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем з позовними вимогами не згодні, оскільки 17.11.2020 року головною медичною сестрою КНП «МКЛ №16» ДМР ОСОБА_4 яка має на те відповідні повноваження, було проведено перевірку роботи перев`язувальних кабінетів лікарні та виконання професійних обов`язків перев`язувальними медичними сестрами відділення відновної хірургії та реабілітації, торакального відділення. Під час проведення цієї перевірки було встановлено, що сестра медична перев`язувальна торакального відділення ОСОБА_3 безпосередньо без належного досвіду та кваліфікації медичної сестри операційної була завідувачем відділення ОСОБА_1 неодноразово залучена до проведення оперативних втручань на протязі жовтня-листопада 2020 року. Згідно документів, які маються в КНП «МКЛ №16» ДМР її робота ніяким чином не пов`язана з операційною справою. Крім цього, у штатному розкладі торакального відділення дійсно не передбачено посад сестер медичних операційних, як і у хірургічному відділенні. Функції операційних медичних сестер у вищезазначених відділеннях виконують медичні сестри операційні операційного хірургічного блоку з надання екстреної медичної допомоги на 110 ліжок. Кількість сестер медичних операційних операційного блоку складає 10 осіб, що є достатнім для забезпечення хірургічної діяльності торакального та хірургічного відділень лікарні. У випадку необхідності здійснення хірургічних операцій ОСОБА_1 повинні були залучатися сестри медичні операційні операційного хірургічного блоку. Сам же операційний блок знаходиться на території хірургічного відділення на 3 поверсі лікарні, де також знаходиться торакальне відділення. Сестри медичні операційні уповноважені брати участь під час хірургічних операцій за межами операційного блоку у тому числі і у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії. Тому, самовільне переміщення ОСОБА_1 перев`язувальної медичної сестри ОСОБА_3 не є законним та протирічить вимогам ст. 32 КЗпП України, де можливе переміщення працівниці ОСОБА_3 у власному відділенні тільки в межах її власної терапевтичної спеціальності, кваліфікації та посади. Кваліфікації сестри медичної операційної ОСОБА_3 на той час не мала взагалі. Відповідач зазначає, що посилання позивача на монографію наукового медичного контингенту не є науковим коментарем (довідником), а вказаним документом є наказ МОЗ України від 14.02.2007 року № 67 зі змінами яким визначено, що вказані позивачем операції дійсно є операціями, а тому медична сестра ОСОБА_3 до них не мала бути залучена. Крім цього вважає, що моральна шкода позивачем не обгрунтована, як і її розмір.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та письмових поясненнях.

Позивач в судовому засіданні, будучи допитаний в якості свідка, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, надавши суду показання, що за змістом є аналогічними вказаним письмовим документам. При цьому позивач наполягав на тому, що проведення торакоцентезу і або/цервікотомії, дренування плевральних порожнин і/або межестіння не відносяться до операцій, а є процедурами та маніпуляціями. При цьому він вважає, що суд не має приймати до уваги наказ МОЗ, оскільки він стосується формування звітності. Він жодного разу не отримував відмови в наданні йому для операцій медичних сестер операційних, але вважає, що це є недоцільним, оскільки він проводив всі процедури не в операційному блоці. Коли йому було потрібно проводити операцію, йому завжди надавали операційну медичну сестру. Позивач звертав увагу суду на те, що за результатами проведених процедур за участю сестри медичної перев`язувальної ОСОБА_3 жодних негативних наслідків не настало, навпаки були врятовані людські життя.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та документах з процесуальних питань.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, визначених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона є медичною сестрою перев`язувальною і не має кваліфікації медичної сестри операційної, але вона з лікарем ОСОБА_1 не приймала участі в проведенні операцій, а приймала участь в проведенні медичних процедур за межами операційного блоку, що входить до її посадових обов`язків.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу та свідків вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено наступне:

Згідно копії наказу № 585-кл від 29.12.2018 року ОСОБА_1 з 02.01.2019 року було прийнято на посаду виконувача обов`язки завідувача торакального відділення, лікарем-хірургом-торакальним торакального відділення комунального закладу «Дніпропетровської міської кліцічної лікарні № 16» Дніпропетровської обласної ради.

Згідно копії наказу № 196-кл від 08.05.2019 року ОСОБА_1 було звільнено від виконання обов`язків завідувача торакального відділення з 08.05.2019 року та того ж числа переведений на посаду завідувача торакального відділення, лікаря-хірурга-торакального.

Згідно копії наказу № 302 від 27.11.2020 року завідувачу торакального відділення лікарю хірургу торакальному КНП «МКЛ №16» ДМР Землянському Євгену Івановичу. За неналежне виконання вимог власної посадової інструкції було оголошено догану. В цьому наказі зазначено, що 24.11.2020 року на ім`я генерального директора КНП «МКЛ № 16» ДМР Хасілєва О.Й. було направлено доповідну від головної медичної сестри КНП «МКЛ № 16» ДМР Кудлай І.М. щодо виявлення нею 17.11.2020 року під час перевірки перев`язувальних кабінетів медичних відділень КНП «МКЛ №16» ДМР та їх медичного персоналу, порушень щодо призначення та задіяння в операційному процесі завідувачем торакального відділення ОСОБА_1 сестри медичної перев`язувальної торакального відділення ОСОБА_3 .

Додатково до даної доповідної було долучено пояснювальну записку сестри медичної старшої торакального відділення ОСОБА_5 та копії журналів ургентних операційних втручань торакального відділення та копії журналу обліку хірургічних маніпуляцій у відділенні анестизіології з ліжками для інтенсивної терапії торакального відділення. За результатами проведеної перевірки інформації викладеної у даних письмових документах було встановлено, що сестра медична перев`язувальна торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР ОСОБА_3 праціє на цій посаді в лікарні № 16 з листопада 2018 року, має вищу категорію за спеціальністю (сестринська справа) після проходження курсів підвищення кваліфікації сестер медичних терапевтичних відділень та кабінетів, про що має відповідне посвідчення. В процесі огляду журналу ургентних оперативних втручань торакального відділення розпочатого 23.11.2018 року за період з жовтня 2020 року по листопад 2020 року в оперативних (ургентних) операціях, як операційна сестра 05.10.2020 року, 09.10.2020 року, 13.10.2020 року, 22.10.2020 року, 11.11.2020 року, 17.11.2020 року є задіяною ОСОБА_3 . В процесі огляду журналу обліку хірургічних маніпуляцій у відділенні анестизіології з ліжками для інтенсивної терапії КНП «МКЛ №16» ДМР за період з 06.10.2020 року по 17.11.2020 року ОСОБА_3 брала участь як сестра медична операційна у п`ятнадцяти операційних втручаннях, що є також незаконним. При цьому, назва останнього журналу в порушення вимог ЗУ «Про забезпечення функціонування української мови як державної» зазначено на російській мові, що є неприпустимим. Таким чином, з боку завідувача торакального відділення лікаря хірурга торакального КНП «МКЛ №16» ДМР Землянського Є.І. було допущено порушення вимог власної посадової інструкції, а саме: пунктів 1.6., 2.2., 2.6. Дисциплінарна відповідальність передбачена розділом 4 його власної посадової інструкції.

Згідно копії правил внутрішнього трудового розпорядку КЗ «МКЛ №16» ДМР, а саме абз. 2 ч. 6 відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я медичною і фармацевтичною діяльністю можуть займатись особи, які мають відповідну освіту і відповідають єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються Міністерством охорони здоров`я України. Відповідальність за дотримання зазначених кваліфікаційних вимог несе адміністрація лікарні. Згідно абз. 1 розділу 13 працівники зобов`язані чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження генерального директора, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна лікарні. Згідно розідлу 14 коло обов`язків (робіт), які виконує кожен працівник за своєю спеціальністю, кваліфікацією, або посадою, визначається професійними обов`язками медичних і фармацевтичних працівників, а також обов`язками інших працівникіів, передбачених положеннями, посадовими інструкціями, технічними правилами та іншими документами, затвердженими у встановленому порядку тарифно-кваліфікаційними довідниками робіт і професій робітників кваліфікаційними довідниками посад службовців. Розділ 33 передбачає, що за порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків тягне за собою вжиття заходів дисциплінарного стягнення або громадського впливу. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення, зокрема догана.

Згідно копії посадової інструкції завідувача торакальним відділенням лікаря хірурга торакального КНП «МКЛ№16» ДМР Землянського Є.І., він належить до професійної групи керівників, у своїй роботі керується чинним законодавством України, наказами та інструкціями МОЗ, цією посадовою інструкцією та іншими нормативними документами, затвердженими у встановленому порядку. Завідувачу відділенням медичного закладу підпорядковується медичний персонал відділення. Розапорядження завідувача відділенням медичного закладу є обов`язковим для виконання медичним персоналом. Організовує лікувально-профілактичну, адміністративно-господарську діяльність відділення. Організовує роботу з добору, розстановки й використання медичних кадрів, забезпечує своєчасне підвищення їх кваліфікації. Несе персональну цивільно-правову, адміністративну, кримінальну, дисциплінарну відповідальність: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу його компетенції, а також невикористання, або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно копії посадової інструкції сестри медичної перев`язувальної торакального відділення КНП «МКЛ №16» ДМР ОСОБА_3 сестра медична перев`язувальна підпорядковується безпосередньо завідувачу відділення, старшій медічній сестрі відділення; має асистувати під час складних інструментальних та лікувальних процедур.

Згідно копій протоколів операційного втручання № 166 від 06.10.2020 року; 167 від 06.10.2020 року; 170 від 09.10.2020 року; 171 від 09.10.2020 року; 172 від 09.10.2020 року; 175 від 13.10.2020 року; 226 від 15.10.2020 року; 176 від 13.10.2020 року; 181 від 22.10.2020 року; 246 від 10.11.2020 року; 190 від 11.11.2020 року; 197 від 17.11.2020 року видно, що лікарем ОСОБА_1 було проведено операційне втручання у вигляді трахеостомії нижньої, дренування плевральної порожнини двома; дренування плевральної порожнини ліворуч за участю операційної сестри ОСОБА_3 .

Як вбачається дослідженими матеріалами справи, вони не містять доказів того, що ОСОБА_3 є операційною сестрою.

Згідно книги «Методи та дослідження маніпуляцій в клінічній медицині» 1998 року видно, що трахеостомія та дренування плевральної порожнини є маніпуляціями.

Однак, суд не може прийняти в якості доказу вказану публікацію, виходячи з того, що найвищу юридичну силу в Україні над публікацією має відповідний наказ, закон України тощо. Книга ж носить лише навчальний чи рекомендаційний характер та в ній висловлюються думки та досвід окремих людей її авторів. При цьому, суд зауважує, що в Україні діє принцип правової визначеності, а тому для надання оцінки діям позивача слід застосовувати відповідний нормативно-правовий акт, що регулює подібні відносини на всій території України та є обов`язковим для виконання.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 04414 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні з 08.12.2020 року по 18.12.2020 року з діагнозом: остаточні явища вірусної пневмонії асоційованої ковід-19.

Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі виходячи з такого:

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як вбачається з матеріалів справи та наданих суду поясненнях і показннях свідків, дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 у вигляді догани було застосоано цілком правомірно, в межах встановлених строків та уповноваженою на те особою.

Так, судом не приймаються до уваги твердження позивача про те, що ним проводились за участю медичної сестри перев`язувальної ОСОБА_3 не операції, а процедури та маніпуляції виходячи з того, що згідно Наказу МОЗ України № 67 від 14.02.2007 року «Про затвердження тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг» та хірургічних операцій» зі змінами та доповненнями визначено, що дренування плевральної порожнини та трахеостомія відносяться до операцій на грудній порожнині. При цьому, цим самим класифікатором визначено види маніпуляцій та процедур, до яких не відносяться вказані дії ОСОБА_1 .

Таким чином, при проведенні вказаних операційних втручань ОСОБА_1 за участю медичної сестри перев`язувальної ОСОБА_3 ним було порушено його посадову інструкцію, а саме пункти 1.6, 2.2, 2.6, а також Наказ МОЗ України № 67 від 14.02.2007 року «Про затвердження тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг» та хірургічних операцій».

При цьому, суд вважає, що вказаний наказ має вищу юридичну силу над книгою, ку надав позивач в якості обгрунтування позовних вимог, оскільки в ньому зазначено, що його запроваджено в діяльність лікувально-профілактичних закладів.

Також судом не приймаються до уваги твердження позивача в якості підстав задоволення позовних вимог про те, що в результаті проведених операцій за участю медичної сестри перев`язувальної не настало негативних наслідків, оскільки у разі настання таких наслідків для ОСОБА_1 міг настати інший більш тяжкий вид відповідальності, зокрема адміністративна та кримінальна.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що ним залучалась сестра медична перев`язувальна до участі в операціях через відсутність в його відділенні сестри медичної операційної, то суд зауважує, що згідно наданих доказів в МКЛ № 16 наявні 10 сестер медичних операційних, які в тому числі мають приймати участь в операціях, що проводить ОСОБА_1 і позивач не надав суду доказів того, що за його вимогою його не було забезпечено вказаним медичним персоналом. Навпаки, він зазначив, що він не вимагав такої допомоги.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що його дії не є операційним втручанням через те, що вони не проводились в операційному блоці, то суд зауважує, що Наказом МОЗ України № 67 від 14.02.2007 року «Про затвердження тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг» та хірургічних операцій» не визначено де саме має відбуватись відповідна дія для її класифікації як операції чи процедури.

Решта доводів позивача судом також не приймається до уваги як така, що не основана на Законі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи те, що під час розгляду справи в суді не знайшло свого обгрунтованого підтвердження факт незаконного притягнення до відповідальності позивача, то суд вважає, що в цьому випадку відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Крім цього, з наданих позивачем доказів, а саме медичної картки вбачається, що загострення його захворювання відбулося не через сильні душевні хвилювання, а через перенесену пневмонію і захворювання на ковід-19.

Згідно ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись Наказом МОЗ України № 67 від 14.02.2007 року «Про затвердження тимчасового галузевого класифікатора медичних процедур (послуг» та хірургічних операцій» зі змінами та доповненнями, ст.ст. 139, 142, 147, 147-1, 148, 149 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, 137, 141, 258-268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності - відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3178,00 грн. покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено: 25.06.2021 року.

Суддя: К.С. Лукінова