Провадження № 6/522/630/21
УХВАЛА

про поновлення пропущеного строку

для пред`явлення виконавчого листа до виконання

22 червня 2021 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого - судді Абухіна Р.Д.

за участю секретаря судового засідання Баланюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву адвоката Шкуренко Олександра Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , по якому просила стягнути з відповідача на користь позивача борги за договорами позики від 08.06.2013 року в розмірі 8000 грн.; від 11.06.2013 року в розмірі 50 000 грн.; від 21.06.2013 року в сумі 6400 грн.; індекс інфляції, три відсотки річних та судовий збір.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.01.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики в розмірі 64 400 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення на загальну суму 4 250,40 грн. та три відсотки річних на загальну суму 2 147,11 грн.; судові витрати в розмірі 832, 97 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

08 червня 2021 року до суду надійшла заява адвоката Шкуренко Олександра Анатолійовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання .

В судове засідання заявник та відповідач не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.2 ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

На виконання заочного рішення по даній справі від 13.01.2015 року позивачу були видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання до Київського ВДВС м. Одеси ГУТЮ в Одеській області.

25.02.2015 року головним державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеси винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

28.09.2015 року в ході проведення виконавчих дій головним державним виконавцем Відділу ДВС винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження №46683515, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 .

30.11.2015 року головним державним виконавцем на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України « про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606- XIV, винесена постанова №46683515 про повернення виконавчого документа стягувачу.

14.06.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Київського ВДВС м. Одеси із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 522/15203/14-ц.

16.06.2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України, від 21.04.1999 року №606- XIV, яку разом із оригіналом виконавчого листа було направлено на адресу стягувача, однак лист було повернуто відправнику ( Київському ВДВС м. Одеси ГТУЮ) у зв`язку із закінченням терміну зберігання та станом на 02.04.2021 року оригінал виконавчого листа перебуває у Київському ВДВС м. Одеси ГТУЮ, що підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит Першого Київського ВДВС у м. Одесі №14299 від 02.04.2021 та поштовим конвертом із відміткою та копією довідки Ф.20 Укрпошти.

02.04.2021 року представником стягувача отримано оригінал виконавчого листа та направлено його до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції.

20.04.2021 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС виконавчий лист повернуто на підставі п.2 ч.2 ст.4 Закону України « Про виконавче провадження» у зв`язку із пропущенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У справі "Іммобільяре Саффі проти Італії" зазначено, що право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. У контексті вищезазначеного, суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

Отже, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України").

Суд, вивчивши надану заяву, дослідивши матеріали справи приходить до висновку що заява представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 433 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 522/15203/14-ц про стягнення грошової суми із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Р.Д. Абухін

22.06.2021