Справа № 502/2101/20
УХВАЛА

25 червня 2021 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М.В.

за участю секретаря судового засідання Урсул.Г.К.

розглянувши клопотання начальника Федеральної казеної установи "Колонія поселення №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Тамбовській області"

про

визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду

В С Т А Н О В И В :

14.12.2020 року до Кілійського районного суду Одеської області від Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання начальника Федеральної казеної установи "Колонія поселення №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Тамбовській області" про визнання і надання дозволу на примусове виконання заочного рішення Мирового судді судової дільниці №2 Кірсановського району Тамбовської області від 13.06.2019 року про стягнення матеріальних затрат при утриманні в СІЗО з ОСОБА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що 13.06.2019 року заочним рішенням Мирового судді судової дільниці №2 Кірсановського району Тамбовської області позов ФКУ "Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних затрат при утриманні в СІЗО у період з 29.04.2019 року по 06.05.2019 року у розмірі 991 рубль 64 копійки, задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФКУ"Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області матеріальні затрати при утриманні його в СІЗО в період з 29.04.2019 року по 06.05.2019 року, в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) рубль 64 копійки; стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 400 (чотириста) рублів в дохід адміністрації м. Кірсанова Тамбовської області.

З метою встановлення місця проживання боржника ОСОБА_2 , Кілійським районним судом Одеської області було направлено запити щодо зареєстрованого місця проживання боржника до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та Кілійській міській раді.

Згідно відповідей Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та Кілійської міської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, за адресою місця проживання та адресою зареєстрованого місця проживання.

Відповідно до ч.5 ст. 467 ЦПК України, суд вважає можливим здійснити розгляд клопотання без участі ОСОБА_2 , оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду клопотань.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотань та додані документи, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Мирового судді судової дільниці №2 Кірсановського району Тамбовської області від 13.06.2019 року позов ФКУ "Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних затрат при утриманні в СІЗО у період з 29.04.2019 року по 06.05.2019 року у розмірі 991 рубль 64 копійки, задоволено в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФКУ"Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області матеріальні затрати при утриманні його в СІЗО в період з 29.04.2019 року по 06.05.2019 року, в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) рубль 64 копійки; стягнуто з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 400 (чотириста) рублів в дохід адміністрації м. Кірсанова Тамбовської області.

Зазначене рішення набрало законної сили 21.09.2020 року та на території Російської Федерації та рішення в частині стягнення матеріальних затрат при утриманні в СІЗО на користь ФКУ"Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) рубль 64 копійки не виконувалось.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч.1ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Порядок визнання та примусового виконання в Україні судових рішень (в тому числі, ухвалених судами Республіки Білорусь) на теперішній час врегульовано нормами Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (Мінськ, 22.01.1993 року), Закону України «Про міжнародне приватне право»,Цивільного процесуального кодексу(ЦПК) України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ), Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54, зареєстр. в МЮУ 02.07.2008 року за № 573/15264.

10 листопада 1994 року Верховною Радою України ратифіковано Конвенцію про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, яка набула чинності для України 14 квітня 1995 року і застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном (Закон України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР).

Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВРратифіковано із застереженнями Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах (м. Мінськ, 22 січня 1993 року).

Відповідно до вказаного закону, Україна взяла на себе: зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі, передбаченому статтею 6 Конвенції, за винятком визнання і виконання виконавчих написів; зобов`язання визнавати і виконувати рішення, винесені на територіях держав - учасниць Конвенції, передбачені пунктом «а» статті 51 Конвенції, за винятком нотаріальних актів щодо грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом «а» ст. 51 «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражуна території України`зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому, при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, стягувана з боржника в рублях сума підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали суду.

За курсом Національного банку України станом на 24.06.2021 року 1 російський рубль дорівнює 3,7596 грн. Таким чином, суд визначає суму матеріальних затрат при утриманні в СІЗО, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ФКУ"Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області в розмірі національної валюти України: 263 гривні 76 копійок на користь ФКУ"Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області.

Перевіривши зміст клопотань та додані документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотань про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України,Законом України «Про міжнародне приватне право»,Законом України «Про міжнародні договори України»,Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст.258-261,353-355, ст.ст. 462-469 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника Федеральної казеної установи "Колонія поселення №2 Управління Федеральної служби виконання покарань по Тамбовській області" про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України заочного рішенням Мирового судді судової дільниці №2 Кірсановського району Тамбовської області від 13.06.2019 року про:

- стягнення з ОСОБА_2 на користь ФКУ "Колонія-поселення №2" УФСІН Росії по Тамбовській області матеріальні затрати при утриманні його в СІЗО в період з 29.04.2019 року по 06.05.2019 року, в розмірі 991 (дев`ятсот дев`яносто один) рубль 64 копійки, що в перерахунку на національну валюту України за курсом НБУ станом на 24.06.2021 року складає 263 гривні 76 копійок (розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у відділенні Тамбов м. Тамбов БІК 046850001, ОКАТО НОМЕР_2 , ОГРН НОМЕР_3 , ІНН НОМЕР_4 , КПП 680601001, ОКПО 08830037, ОКТМО 68610465, КБК УФК по Тамбовській області (ФКУ КП-2 УФСІН Росії по Тамбовській області о/р НОМЕР_5 ).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан