КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/356/21
Провадження №2/319/159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2021 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Мальованого В.О., при секретарі судового засідання Синяковій О.І., за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" , треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" ( далі - ТОВ "Авентус Україна"), треті особи - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказала, що 19 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. відкрито виконавче провадження ВП №65192916 про стягнення з неї на користь ТОВ "Авентус Україна" заборгованості в розмірі 21194 грн. Провадження було відкрито на підставі виконавчого напису №4029, вчиненого приватним нотаріусом Головкіною Я.В. 03 березня 2021 року. Згідно кредитного договору №2251487 від 08.04.2020, підписаного між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 , сума кредиту становила 6600 грн., строк кредиту 20 днів, за договором позичальник повинна була здійснювати платежі з 08.04.2020 по 28.04.2020.

Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області, стягнення здійснюється за період з 18 травня 2020 року по 27 серпня 2020 року, сума заборгованості складає 20 394,00 грн.: строкова заборгованість за сумою кредиту - 6600 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13 794,00 грн..

Позивач зазначає, що жодних повідомлень про заборгованість не отримувала та будь-які відносини з ТОВ "Авентус Україна" в неї відсутні. Отже, виконавчий напис є безпідставним, оскільки нотаріус вчинив його без відповідних правових підстав, не переконався у безспірності грошової вимоги.

У зв`язку з вище викладеними обставинами позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнає, зазначивши, що позивач належним чином не виконала умови договору про надання споживчого кредиту, не повернула кошти в строк та на умовах, передбачених договором. Вважає, що посилання позивача на відсутність будь-яких договірних відносин з ТОВ "Авентус Україна" є безпідставними, оскільки між сторонами був укладений договір в електронному вигляді з накладенням електронного підпису. Безспірність заборгованості підтверджується Переліком документів, за яким заборгованість проводиться в безспірному порядку на підстави виконавчих написів нотаріуса. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що позивачка ознайомлена з розміром заборгованості, на її адресу було направлено письмову вимогу про погашення боргу. Вважає, що виконавчий напис вчинений у відповідності до норм закону, а підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню немає.

Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року у справі відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24 травня 2021 року.

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову - зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу №4029 від 03 березня 2021 року.

В судове засідання позивач не з`явилась, про час і місце розгляду повідомлена належним чином, адала клопотання про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимог наполягала.

Представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна " в судове засідання не з`явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. У поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути без участі представника відповідача.

Треті особи в судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливо здійснити на підставі наявних у справі матеріалів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 08 квітня 2020 року між ТОВ «Авентус Україна», в особі директора Довгаля В.В., та ОСОБА_1 укладено договір № 2251487 про надання споживчого кредиту на суму 6600 грн. строком на 20 днів з графіком платежів, а саме: повернення позики 28 квітня 2020 року; позика 6600,00 грн.; нарахованих процентів2131,80 грн.; разом до оплати 8731,80 грн.

21 серпня 2020 року ТОВ «Авентус Україна» надіслало ОСОБА_1 письмову вимогу щодо добровільної до 04.09.2020 сплати заборгованості в сумі 20394 грн. за кредитним договором № 22514487 від 08.04.2020, що підтверджується копією письмової вимоги про усунення порушень вих. № 22514878-8-2020 від 21.08.2020, списком №17502-106-23 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з підписом працівника поштового зв`язку і відбитком штампу, серед яких вказано відправлення на адресу ОСОБА_1 .

Проте матеріали справи не містять доказів щодо вручення позивачу вказаної вимоги.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року було сформовано узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні та вказано, що неповідомлення боржника про вимогу кредитора є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про вимогу товариства і таких не надано і суду.

Наявна у справі копія письмової вимоги не свідчить про виконання кредитором зобов`язань з цього приводу, оскільки ним не надано суду доказів щодо її отримання позивачкою.

Відтак, вимога не може бути віднесена до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.

03 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис № 4029 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Авентус Україна", суми заборгованості в розмірі 21 194 грн. за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "Авентус Україна".

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження №65192916 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В.

22 квітня 2021 року постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. було звернено стягнення на заробітну плату позивача.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Відповідно до пункту 3 глави 16 наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

26.11.2014 до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни, за якими було доповнено вказаний перелік розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Зазначені зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме доповнення пунктом 2, який стосувався стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 залишено без змін.

У зв`язку із визнанням судом незаконними норм Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, якими було доповнено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, положеннями про кредитні договори, станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 діяла в редакції, яка не передбачала права нотаріуса вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору. Станом на 03 березня 2021 року постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 передбачала вчинення виконавчих написів лише на підставі нотаріального посвідченого договору.

Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц і від 15.04.2020 у справі №158/2157/17.

З матеріалів справи вбачається, що для одержання вищевказаного виконавчого напису, відповідач не надав приватному нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, оригінал кредитного договору, оскільки останній був підписаний в електронному вигляді, а Переліком не передбачено подання копії електронного договору в паперовій формі.

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів врегульовані Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 1 Законом України «Про електронну комерцію» дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо правочин підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації відповідно до законодавства. Можливість нотаріального посвідчення електронного договору чинним законодавством не передбачена.

Для вчинення виконавчого напису відповідачем приватному нотаріусу була надана заява про вчинення виконавчого напису №б/н від 01 березня 2021 року.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 06.06.2019 в справі № 750/1627/18, нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому, з точки зору ст. 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №310/9293/15.

Розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Суд при цьому має перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

В той же час законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 по справі № 6-887цс17.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості по наданому відповідачем нотаріусу кредитному договору та розрахунку заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести безспірність такої заборгованості, з точки зору викладеного вище обґрунтування, має кредитор при зверненні до нотаріуса.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обгрунтованою.

Суд вважає за необхідне відмітити, що Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року ).

Відповідно ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову витрати покладаються на відповідача.

За подання позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та заяви про забезпечення позову, позивач сплатила судовий збір в розмірі 908 грн. та 454 грн відповідно, а всього 1362,00 грн., який підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ТОВ "Авентус Україна".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 34, 50, 87, 88 ЗУ "Про нотаріат", ст.15,16,18 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» , третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна , приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, за реєстровим №4029, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 194 ( двадцять одна тисяча сто дев"яносто чотирі) гривні 00 копійок.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362 (однієї тисячі триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

До набрання рішенням законної сили, встанолені судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №65192916 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 4029 від 03 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» заборгованості в розмірі 21194,00 грн., - залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 червня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ),

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (місце знаходження: м.Київ, проспект.Перемоги, буд.№90-А, ),

Третя особа - приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна ( юридична адреса: АДРЕСА_2 ),

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Дмитро Юрійович ( бульвар Вінтера, 26 м.Запоріжжя, 69041)

Суддя: В.О.Мальований