ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року

м.Суми

Справа №592/10909/20

Номер провадження 22-ц/816/828/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року, у складі судді Корольової Г.Ю., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в :

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , мотивуючи вимоги тим, що їх спільний повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денному відділенні Сумського державного університету, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 усіх його доходів до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 01 вересня 2020 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у Сумському державному університеті в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2020 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року, але не більш ніж до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн 80 коп судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що судом не було встановлено потреби у матеріальній допомозі батька на період навчання сина. А також не прийнято ніяких дій для встановлення його платоспроможності і можливості надавати матеріальну допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

На підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 листопада 2012 року із ОСОБА_2 стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття (а.с. 8).

Згідно з довідкою № 52.1-105.20 від 01 вересня 2020 року, з 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету електроніки та інформаційних технологій Сумського державного університету, на бюджетній основі за ОС «бакалавр». Термін навчання до 30 червня 2023 року (а.с. 2).

Із довідки Управління «ЦНАП у м. Суми» Сумської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23 вересня 2020 року та Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 та сестрою ОСОБА_4 (а.с. 3, 6).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та у зв`язку з цим потребує матеріального утримання з боку батька, при цьому врахував матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має задовільний стан здоров`я та визначив аліменти у розмірі 1/4 усіх доходів батька до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років .

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, повнолітній ОСОБА_3 продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька на період свого навчання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що встановивши наявність підстав для отримання повнолітнім сином сторін, який продовжує навчання, матеріальної допомоги від свого батька, суд першої інстанції не дослідив майновий стан відповідача та наявність у батька можливості надавати таку допомогу своєму повнолітньому сину у розмірі 1/4 частини від заробітку.

За даними довідки № 341/06-28 від 17 червня 2020 року ОСОБА_2 працює в Державному Архіві Сумської області на посаді завідувача сектору технічного обслуговування, його заробіток з січня 2020 року по травень 2020 року включно складає 31024,82 грн, з яких після утримання обов`язкових податків та зборів та утримання згідно постанови державного виконавця, йому було виплачено 12487,50 грн (а.с. 45).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, виходячи з рівного обов`язку кожного із батьків утримувати дитину, з огляду на те, що відповідач є працездатною особою із задовільним станом здоров`я, отримує заробітну плату у мінімальному розмірі, враховуючи відсутність будь-яких доказів про отримання ним інших доходів, відсутність інших утриманців, колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначений судом розмір аліментів є завищеним.

Під час вирішення питання про стягнення аліментів колегія суддів враховує, що позивач навчається за денною формою навчання у зв`язку із цим потребує коштів на оплату на проїзду до навчального закладу, на придбання підручників, одягу, задоволення потреб у харчуванні.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що син ОСОБА_3 працевлаштований та має самостійний дохід не підтверджено будь-якими доказами про розмір такого доходу та його достатність для покриття витрат позивача, пов`язяних з навчанням сина.

За таких обставин, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3 на час навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Такий обсяг аліментів відповідатиме вимогам розумності, справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірним з можливістю батька надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 грудня 2020 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у Сумському державному університеті в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2020 року і до закінчення навчання до 30 червня 2023 року, але не більш ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко