Справа № 315/1791/20
Номер провадження № 2/315/83/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Романько О.О.

за участю секретаря судового засідання Денисенко Є.І.,

представника позивача адвоката Яковенка О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області померла її мати ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії в загальній сумі 86190,32 грн. за період з 01.12.2016 року по 26.12.2019 року, про що приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області - Горовою Я.О. вказано в Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 26.12.2019 року. Спадщину прийняла після смерті ОСОБА_2 позивач та отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.12.2019 року.

Далі в позові зазначила, що 27.10.2020 року ОСОБА_3 в її інтересах звернулася до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 . Згідно талону до разового доручення № 82/20 позивач отримала від Гуляйпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області недоотриману пенсію за період з 01.09.2017 року по 01.06.2019 року в сумі 66 962,89 грн. Проте сума недоотриманої пенсії була виплачена не в повному обсязі різниця складає 19227,43 грн., орган пенсійного фонду зменшив суму виплати, посилаючись на дату звернення та ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Прохає стягнути з відповідача на її користь в порядку спадкування за законом частину невиплаченої пенсії в розмірі 19227,43 грн., що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв, клопотань суду не надала.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, прохав задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, заяв, клопотань суду не надали.

22.12.2020 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов, в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером по день його смерті. У разі не звернення членів сім`ї померлого пенсіонера за виплатою вказаної суми в визначений цим Законом строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. При цьому, згідно ч.1 ст.46 цього Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, днем звернення за виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами. Отже, розмір недоотриманої пенсії розраховується з дня звернення спадкоємця із заявою та виплачується не більше ніж за три роки. З огляду на це, позивачу по справі була обрахована сума недоотриманої пенсії в розмірі 86190,32 грн. Оскільки позивач звернувся із заявою про виплату недоотриманої пенсії за свідоцтвом про право на спадщину за законом лише 16.10.2019 року, то розмір недоотриманої пенсії зменшився з урахуванням вимог ст.46 Закону України №1058-ІV. Разове доручення на виплату недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_1 сформовано 23.10.2019 року за період з 01.09.2017 року по 01.06.2019 року в сумі 66962,89 грн. Виходячи з цього, не має законних підстав для виплати залишку недоотриманої пенсії померлої. З цих підстав просить суд повністю відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог (а.с.21-23).

04.01.2021 року через канцелярію суду представником позивача адвокатом Яковенком О.С. подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. Тому, позивач, прийнявши спадщину від померлої матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Вважав, що позов підлягає задоволенню, а доводи відповідача є такими, що не ґрунтуються на нормах права та фактичних обставинах справи. (а.с.29-30).

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

При вирішенні справи суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Таке ж саме право непорушності передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, тощо визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року, із змінами і доповненнями (надалі Закон України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями).

Згідно ч.1 ст.46 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями), нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно ч.1 ст.52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Проте, частиною другою цієї статті визначено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями), у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

З огляду на викладене, вбачається, що зміст ч.3 ст.52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року (із змінами і доповненнями), узгоджується із змістом ст.1227 ЦК України.

Крім того, зміст зазначених вище норм Закону узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме із ч.1 ст. 91, відповідно до якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Також, у постанові від 09 вересня 2020 року по справі № 243/2069/19 Верховним Судом зазначено, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, провадження 14-95цс19).

Верховний Суд також наголосив, що у разі порушення спадкових прав, особа не позбавлена права на їх судовий захист.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

При цьому, норми ч.1 ст.46 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які увійшли до складу спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 є матір`ю позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 86190,32 грн., виданим 26.12.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Горовою Я.О. спадкова справа № 210/2019, зареєстровано в реєстрі за № 2316 (а.с.9, 44 зворот).

Зазначене підтверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58900374 сформованому 26.12.2019 року приватним нотаріусом Горовою Я.О., згідно якого зареєстровано видачу свідоцтва про право на спадщину, спадкова справа номер у реєстрі 65036059, номер у нотаріуса 210/2019, заведена 12.11.2019 року, спадкодавець ОСОБА_2 , спадкоємець ОСОБА_1 , опис майна: недоотримана пенсія (а.с. 45-46).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11.11.2019 року Мар`їнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7, 40).

ОСОБА_1 через свого представника звернулася з заявою про виплату допомоги на поховання, недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_4 до Гуляйпільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України 17.09.2020 року (а.с.26).

Згідно копії талону до разового дорученого № 82/20 виданого 23.10.2020 року, на виплату призначена пенсія в разі втр. годувал. (ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») ОСОБА_1 , в сумі 66962,89 грн. (а.с. 11).

27.10.2020 року ОСОБА_3 в інтересах позивача звернулася до Гуляйпільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 12).

На зазначене звернення Гуляйпільським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області було надано відповідь № б/н від 27.10.2020 року, де роз`яснено що згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Тому суму недоотриманої пенсії було зменшено на 19227,43 грн. (за період з 01.12.2016 року по 31.08.2017 року) (а.с. 13).

Отже, суд доходить висновку, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому сума недоотриманої пенсії, що належала матері позивачки за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини. За таких обставин, позивач, прийнявши спадщину після померлої матері, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії.

Тому, правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою статті 52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 року, із змінами і доповненнями, без урахування норм статті 46 цього Закону.

Таким чином, у виниклих спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації права позивача, як спадкоємця за законом померлого пенсіонера, на отримання невиплаченої за життя її матері пенсії.

Відповідно до ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням викладених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача частину недоотриманої пенсії в розмірі 19227,43 грн. в порядку спадкування, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як це буде ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 20490012, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) набуті в порядку спадкування за законом у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти недоотриманої пенсії у розмірі 19 227 гривень 43 копійки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) на відшкодування сплаченого судового збору 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено 12.02.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько