Справа № 307/3081/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кондора Р.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Міца О.-Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Державного підприємства «Сетам», Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилець Микола Богданович на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 16 квітня 2020 року головуючим суддею Бобрушко В.І., за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец Марини Юріївни про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та скасування реєстрації нерухомого майна, -

встановив:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ДП «Сетам», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Тячівського РНО Крец М.Ю. про визнання недійсними електронних торгів з реалізації нерухомого майна, визнання недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, акту про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна, договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та скасування реєстрації нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є співвласниками житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 . 13 грудня 2017 року, ОСОБА_5 , прийшовши на свою квартиру у поштовій скриньці він знайшов лист, адресований на ім`я ОСОБА_8 , з протоколом проведення електронних торгів №284522 від 11.09.2017 року, згідно якого їхню квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в цілому було продано на електронних торгах. Як вбачається з протоколу №284522 від 11.09.2017 року купив квартиру ОСОБА_3 . Про прилюдні торги їх ніхто не повідомляв, боржниками по якому-небудь виконавчому провадженню вони не являються. Тобто, їх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 незаконно позбавили права власності на їхню спільну власність. 14.12.2017 року від державних виконавців їм стало відомо про те, що один із співвласників квартири ОСОБА_8 (частка власності 1/4) являвся боржником по виконавчому провадженню, відповідно до якого з нього повинно бути стягнуто на користь ПУТ «Банк Форум» заборгованість в розмірі 172240,76 гривень та 1722,41 гривень. Після ознайомлення, з матеріалами виконавчого провадження, їм стало відомо про те, що 11.09.2017 року відбулися електронні торги, об`єктом продажу яких виступала їхня однокімнатна квартира загальною площею 29,76 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому право власності на їхню квартиру вже перереєстровано з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 , шляхом укладення 06.11.2017 року договору купівлі-продажу. Вважають, що як проведення прилюдних торгів, так і оформлення права власності на їхню квартиру за ОСОБА_3 і подальше відчуження ОСОБА_1 , є незаконними та такими, що підлягають визнанню недійсними та скасуванню. Продавець квартири ДП «Сетам» не мало повноважень на продаж належної їм квартири, оскільки вони не являються боржниками по якому-небудь виконавчому провадженню та не існує якого-небудь рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. У зв`язку з цим, ДП «Сетам» не мали повноважень на реалізацію квартири в цілому, в т.ч. їхніх часток у власності. Квартира АДРЕСА_2 відповідно до іпотечного договору від 30.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. - являється предметом іпотеки, наданої на забезпечення кредиту в іноземній валюті. Державні виконавці всупереч положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», без рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, без їхнього відому та повідомлення виставляють предмет іпотеки на електронні торги та реалізовують предмет іпотеки. Тобто, виставивши квартиру у цілому на прилюдні торги, зважаючи на те, що боржник по виконавчому провадженню володіє лише 1/4 частини квартири, а не цілою часткою, державні виконавці вчинили кримінальне правопорушення та грубо порушили норми чинного законодавства. Із свідоцтва про право власності вбачається, що боржник ОСОБА_8 являється виключно співвласником спірної квартири. Його частка у спільній сумісній власності не визначалася та в натурі не виділялася, експертиза вартості його частки у спільній сумісній власності не призначалася. Оскільки, ОСОБА_8 являється виключно співвласником майна, відповідно виконавець мав право накладати арешт виключно на майно, яке належить боржнику (тобто частку у власності, після її виділення). Відповідно дії державного виконавця щодо виставлення на прилюдні торги всієї квартири є незаконними та такими, що порушують право приватної власності, яке відповідно до імперативних норм Конституції України є непорушним. При цьому державному виконавцю було достовірно відомо про належність спірної квартири 4 власникам, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . З тексту звіту №01-03 про незалежну оцінку вбачається, що оцінювач ОСОБА_9 14.03.2017 року проводив оцінку ринкової вартості квартири АДРЕСА_2 і на аркуші 5 оцінки зазначається чомусь лише один співвласник - ОСОБА_4 , яка не являється боржником по виконавчому провадженню і яку ні державний виконавець, ні оцінювач не ставить до відома про проведення оцінки її власності та результати такої оцінки. Оцінка нерухомого майна мала здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», яким визначено загальні засади. Позивачі, як власники майна не надавали доступу до своєї власності, оскільки їм взагалі не було відомо про проведення такої оцінки і сподіваються що задля проведення оцінки оцінювачем не вчинялося кримінальне правопорушення, у зв`язку з цим, вважають, що оцінювач ОСОБА_10 не проводив фактичне ознайомлення з об`єктом оцінки за місцезнаходженням майна, що являється порушенням процедури оцінки майна. Таким чином, не проведення суб`єктом оцінювання огляду (обстеження) об`єкта оцінки являється доказом протиправної оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку. Крім того, у даному випадку звіт про оцінку майна є незаконно замовлений та складений, оскільки в звіті береться до уваги вся загальна площа квартири, а не її частина на яку боржник по виконавчому провадженню ОСОБА_8 має законне право. Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.04.2016 року серії ВП №50662563 - документ виконавчий лист №711/9680/2012, виданий Тячівським районним судом Закарпатської області 29.11.2012 року, вступив у законну силу 24.01.2013 року, заява про примусове виконання подана 30.03.2016 року. Однак строк його пред`явлення до виконання значиться до 24 січня 2014 року. В той же час як можна побачити зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження - виконавчий лист поданий 30.03.2016 року, у оригіналі виконавчого листа відсутня відмітка державного виконавця про його повернення, відсутнє будь-яке рішення суду про поновлення строків для подання виконавчого листа до виконання. А тому державним виконавцем неправомірно відкрито виконавче провадження. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 набув право власності на спірну квартиру неправомірно, відповідно, подальше укладення ним договору купівлі-продажу цієї квартири ОСОБА_1 також є незаконним. У зв`язку з тим, що набуття права власності є неправомірним, в подальшому укладені правочини - договір купівлі-продажу від 06.11.2017 року підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Крім того, державним виконавцем не отримано згоду органу опіки та піклування на продаж з торгів квартири, в якій постійно проживав неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З врахуванням уточнених позовних вимог просили суд: 1) визнати недійсними електронні торги з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , які були проведені 11 вересня 2017 року Державним підприємством «Сетам»; 2) визнати недійсним та скасувати протокол Державного підприємства «Сетам» про проведення електронних торгів від 11 вересня 2017 року за №284522, з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; 3) визнати недійсним та скасувати акт про реалізацію предмета іпотеки від 27 вересня 2017 року у виконавчому провадженні серії ВП №50662563, складений старшим державним виконавцем Тячівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області Голубка І.І. по примусовому виконанню виконавчого листа №711/9680/2012, щодо реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ; 4) визнати недійсним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 28 вересня 2017 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. в реєстрі за №8707, згідно якого власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 29,76 квадратних метрів, є ОСОБА_3 ; 5) визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу квартири від 6 листопада 2017 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. в реєстрі за №9776, згідно якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбала однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ; 6) скасувати рішення приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяження за індексним номером 37959655 від 6 листопада 2017 року щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 ; 7) скасувати державну реєстрацію права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 .

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.04.2020 року позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що жодних підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.11.2017 року, скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та скасування реєстрації нерухомого майна у суду не було. Вказує, що вона є добросовісним набувачем спірної квартири, а зазначені позовній вимоги є неналежним способом захисту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що спірна квартира придбана ОСОБА_1 під час перебування з ним у шлюбі, а отже є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином розглядаючи спір в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06.11.2017 року, скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна та скасування реєстрації нерухомого майна суд вирішив питання про його права та обов`язки, не залучивши його до участі в справі у якості співвідповідача. Вказане є підставою для обов`язкового скасування рішення суду згідно п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ДП «Сетам» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржуване рішення не містить жодного порушення норм Порядку під час проведення електронних торгів, впливу порушень на результат торгів та порушення прав позивачів. Вказує, що спірна квартира є предметом іпотеки, а позивачі виступали майновими поручителями і надали згоду на передачу майна в іпотеку. Вважає, що норми ЗУ «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного судового рішення. На думку апелянта державний виконавець правомірно звернув стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі Тячівський РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що іпотекодавці - позивачі, укладаючи іпотечний договір, усвідомлювали про ризики, які можуть настати у разі неповернення суми боргу, а саме щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку дотримано порядку проведення прилюдних торгів. Вважає, що норми ЗУ «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного судового рішення. Також посилається на те, що позивачі пропустили тримісячний строк позовної давності, встановлений ст. 48 ЗУ «Про іпотеку».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилець М.Б., просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що ним було придбано однокімнатну квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1 з електронних торгів, яку 06.11.2017 він продав ОСОБА_1 . Вважає, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-116цс12, виходячи зі місту ст. 215 ЦК України, підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. Фактично прилюдні торги з реалізації арештованого майна не визнані недійсними, а тому підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсними угод щодо відчуження нерухомого майна немає, що є підставною для скасування рішення суду та ухвалення нового, про відмову в задоволенні позову. Також є безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що позивачі дізналися про продаж квартири тільки 13.12.2017 оскільки постанова про опис та арешт майна боржника винесена 24.11.2016 і з такою ОСОБА_5 був ознайомлений. В подальшому позивачам також направлявся висновок про вартість майна та протокол про проведення електронних торгів. Оскільки процедура прилюдних торгів відбулася без порушень, а тому підстави для їх скасування відсутні. Крім того, позивачі обрали неправильний спосіб захисту, так як вони були майновими поручителями, а тому передбачали настання таких наслідків, як продаж майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і доводи апеляційних скарг, колегія суддів, вважає що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволення, а інші апеляційні скарги слід задовольнити частково, з огляду на наступні мотиви.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 907 , виданого представництвом Фонду Державного майна Тячівського району 09.03.1995 року власниками квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 були: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 (Т.1 а.с.30).

Відповідно до кредитного договору №0253/08/26-СL від 30.04.2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Форум» та ОСОБА_8 , останньому було надано кредит в розмірі 16 485,00 доларів США строком до 27 квітня 2018 року (Т.1 а.с.219-220).

Згідно іпотечного договору від 30.04.2008 року, укладеного між Акціонерним банком «Форум» з однієї сторони як іпотекодержателем та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з іншої сторони як іпотекодавцями, зареєстрованого приватними нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Гунда А.М. в реєстрі за №1920, передано в іпотеку АБ «Форум» квартиру, загальною площею 29,76 кв.м., житловою площею 14,05 кв.м., яка знаходиться в АДРЕСА_1 , в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №0253/08/26-СL від 30.04.2008 року (Т.1 а.с.217-218).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2012 року з ОСОБА_8 стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість в розмірі 172240,76 гривень за кредитним договором №0253/08/26-СL від 30.04.2008 року та 1722,41 гривень судових витрат (Т.1 21-22).

На підставі вказаного рішення суду Тячівським районним судом Закарпатської області 15 лютого 2013 року було видано виконавчий лист в цивільній справі №711/9680/2012, та в подальшому державним виконавцем згідно постанови від 1 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження серії ВП №50662563 щодо стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості в розмірі 172240,76 гривень та 1722,41 гривень судових витрат (Т.1 а.с. 222, 223).

01 квітня 2016 року головним державним виконавцем у виконавчому провадженні серії ВП №50662563 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме: накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_8 (Т.1 а.с.225, 227, 228).

Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.11.2016 року державним виконавцем описано та накладено арешт на майно - однокімнатну квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.229).

29.05.2017 року начальник Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Андрійцьо Р.В. звернувся із заявою №1835 до ДП «Сетам» про реалізацію арештованого майна (як предмета іпотеки), а саме: квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , боржником-іпотекодавцем по якій є ОСОБА_8 (Т.1 а.с.232-234).

Згідно протоколу Державного підприємства «Сетам» за №284522 проведення електронних торгів, торги відбулися з 09:00 год. 11.09.2017 року по 18: 16 год. 11.09.2017 року, найменування майна Іпотека: однокімнатна квартира, загальною площею 29,76 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стартова ціна - 160 000 грн., ціна продажу - 207300 гривень, переможець торгів ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_3 (Т.1 а.с.14-15).

Актом державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 27.09.2017 року стверджується, що відбулися торги з реалізації предмету іпотеки - однокімнатної квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.237-238)..

Свідоцтвом від 28.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №8707 стверджується, що ОСОБА_3 став власником однокімнатної квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 29,76 кв.м., Закарпатської області, яку він придбав за 207300 гривень (Т.1 а.с.242).

23 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження серії ВП №50662563 (Т.1 а.с.239).

Договором купівлі-продажу квартири від 06.11.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №9776, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбала квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.248).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 02.03.2020 року за №202528688 стверджується, що власниками квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 29,76 кв.м., Закарпатської області, на момент її продажу на електронних торгах були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , а в подальшому - на підставі рішення реєстратора приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2017 року за №37367735 власником вказаної спірної квартири став ОСОБА_3 . А на підставі рішення реєстратора приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.11.2017 року за №37959655 власником вказаної спірної квартири стала ОСОБА_1 .

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішено не було та на оспорених електронних торгах було відчужено майно, яке щонайменше на 1/2 частку належало позивачам, а не боржнику, чим були порушені їх права як співвласників. На думку суду державним виконавцем під час організації та проведення електронних торгів було не додержано норми ЗУ «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, у результаті яких відбулося відчуження всього спірного нерухомого майна, зокрема, частки, яка належить позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чим порушені їх права, а тому такі електронні торги слід визнати недійсними. Також судом вказано, що підлягають задоволенню всі інші позовні вимоги, які є похідними.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач - це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому, саме позивач визначає до кого пред`явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред`являючи даний позов, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 в якості відповідачів зазначили Тячівський РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ДП «Сетам», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Тячівського РНО Крец М.Ю. Інших якихось осіб, в порядку ст. 51 ЦПК України до справи у якості співвідповідачів не залучалося.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи оспорюваний договір купівлі-продажу від 06.11.2017 року було укладено під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі (Т. 3 а.с.90), а отже, набута за таким договором спірна квартира є фактично їх спільною сумісною власністю подружжя згідно статті 60 СК України.

Відтак, визнання недійсним вказаного договору безперечно порушує права апелянта ОСОБА_2 , як співвласника квартири.

За правилами ч. 1 ст. 43 ЦПК України - учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

А згідно частин 1, 2, 7 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

А отже на думку апеляційного суду, обов`язковим є залучення у якості співвідповідача ОСОБА_2 , як особу, що набула майнових прав на квартиру на підставі оспорюваного правочину та реєстраційних дій. Не вчинення судом першої інстанції зазначеної процесуальної дії призвело до порушення прав ОСОБА_2 передбачених статтями 43, 49 ЦПК України, якими мав право скористатись при розгляді судом заявлених позовних вимог.

Посилання представника позивачів адвоката Аннишинець М.В. на ту обставину, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебуваючи у шлюбі проживають за однією адресою, а тому останній знав про наявність зазначеного спору в суді. Та при цьому не звернувся з відповідним клопотанням про залучення його до розгляду справи як співвідповідача. Однак, колегія суддів вважає, що такі доводи представника позивачів не можуть підміняти собою невиконання судом першої інстанції вимог норм процесуального законодавства, що пов`язані із встановленням усіх співвідповідачів, права яких можуть зачіпати заявлені позовні вимоги.

У той же час п. 4 ч. 3. ст. 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.

Вказане свідчить про те, що заявлені позовні вимоги пред`явлені без залучення усіх належних відповідачів, які несуть матеріально-правову відповідальність перед позивачами, що є безумовною підставою для відмови у їх задоволенні.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів у порядку ст. 51 ЦПК України, а відтак, виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог.

За наведених обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції все одно скасовано апеляційним судом з процесуальних підстав, через незалучення усіх належних відповідачів, то в такому випадку колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційних скарг ОСОБА_1 , Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ДП «Сетам» та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилець М.Б. Оскільки, в даному випадку це вже не має правового значення, так-як не впливає на правильність ухваленого рішення суду першої інстанції.

За наявних обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом постанови, якою у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Що є підставою для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , та часткового задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 , Тячівського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ДП «Сетам» та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилець М.Б.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити, а апеляційні скарги ОСОБА_1 , Державного підприємства «Сетам», Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Гаврилець Микола Богданович, задовольнити частково.

Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року скасувати, та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: