Провадження №2/523/1182/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2007 року ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір № OD30АЕ00000151, отримала кредит у розмірі 34739, 48 доларів США на термін користування до 20.08.2012 року. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав йому зазначені грошові кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № OD30АЕ00000151 від 21 серпня 2007 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки 21 серпня 2007 року.

Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує.

У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 21 жовтня 2019 року заборгованість за основним тілом кредиту перед позивачем за кредитним договором № OD30АЕ00000151 від 21 серпня 2007 року становить 24879, 64 доларів США, котрі позивач просить стягнути з відповідачів в гривневому еквіваленті, а саме 622737 грн. 39 коп., станом на 21.10.2019 року, згідно службового розпорядження НБУ від 21.10.2019 року.

До теперішнього часу відповідачі не виконують свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжують користуватися отриманими кредитними коштами.

Позивач просить стягнути зазначену заборгованість перед банком з відповідачів в солідарному порядку та судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 9341, 06 грн.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку загального позовного провадження, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов. (а.с. 36,37).

Ухвалою суду від 01 квітня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 69).

Представником позивача надано на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 3, на звороті).

Відповідачі в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили, право на надання відзиву не використали. (а.с. 37,38,41,42,52,53,54,).

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів.

Відповідачі у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надали.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд встановив наступні обставини:

21 серпня 2007 року ОСОБА_1 уклала з позивачем кредитний договір № OD30АЕ00000151, отримала кредит у розмірі 34739, 48 доларів США на термін користування до 20.08.2012 року. Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання по даному договору перед відповідачем, видав йому зазначені грошові кошти. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно умов договору. (а.с. 12-14).

Однак ОСОБА_1 свої зобов`язання за умовами кредитного договору не виконує.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № OD30АЕ00000151 від 21 серпня 2007 року між ПАТ комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки 21 серпня 2007 року. (а.с. 15).

У зв`язку з зазначеними порушеннями станом на 21 жовтня 2019 року заборгованість за основним тілом кредиту перед позивачем за кредитним договором № OD30АЕ00000151 від 21 серпня 2007 року становить 24879, 64 доларів США, котрі позивач просить стягнути з відповідачів в гривневому еквіваленті, а саме 622737 грн. 39 коп., станом на 21.10.2019 року, згідно службового розпорядження НБУ від 21.10.2019 року. (розрахунок а.с. 5-7).

Позивач листами вимогами сповіщав відповідачів про наявність кредитної заборгованості та просив повернути зазначену заборгованість, однак зазначені листи-вимоги залишились поза увагою відповідачів. Кредитну заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» не погашено.

До теперішнього часу відповідачі не виконують свої обов`язки щодо погашення боргу та продовжують користуватися отриманими кредитними коштами.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України.

Згідно статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ними грошових зобов`язань.

До відношень які виникають з кредитного договору застосовуються положення параграфа І глави 71 ЦК України (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до положень ст. 554 ЦК України, що у разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не було встановлено договором поруки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідачі належним чином не виконують зобов`язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором, тому позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 131, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 13,15,16, 509,510,524-526, 530,532-534, 536, 543, 553-555, 545-551, 572, 610-612,615,621- 625, 626,1048-1050,1054 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № OD30АЕ00000151 від 21 серпня 2007 року в розмірі 24879, 64 доларів США (заборгованість за тілом кредиту), що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.10.2019 року складає 622737 грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах. № НОМЕР_3 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО №305299) судові витрати - судовий збір у загальному розмірі 9341, 06 грн., рівними частинами, тобто по 4670 грн. 53 коп. з кожного

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя