Справа 524/5707/19
Провадження 2/524/48/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Кулинич М.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідачів Воронюка В.А., Овчаренка В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича іноваційна фірма "ВІЛП", ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнати недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав, припинення права власності та скасування державної реєстрації такого права

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича іноваційна фірма "ВІЛП", ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав, припинення права власності та скасування державної реєстрації такого права.

Від представника позивача, адвоката Ульянова Р.І., в судове засідання надійшли клопотання:

- про витребування у ОСОБА_4 оригіналу договору про спільне закінчення будівництва від 03.05.2020;

- про зобов`язання ТОВ «НВІФ «ВІЛП» подати докази на підтвердження оприбуткування в бухгалтерському та фінансовому обліку коштів, сплачених ОСОБА_3 за прибутковими касовими ордерами;

- витребування від ТОВ «НВІФ «ВІЛП» оригіналу касової книги з корінцями до прибуткових касових ордерів про отримання від ОСОБА_3 коштів;

- про витребування від ОСОБА_3 оригіналів договорів купівлі-продажу майнових прав, прибуткових касових ордерів;

- про призначення по справі фізико-хімічної експертизи документів.

Клопотання були мотивовані тим, що позивач на даний час має сумніви щодо достовірності поданих відповідачем ОСОБА_3 та третьою особою доказів, у зв`язку із чим вважає, що в даній справі необхідно провести фізико-хімічну експертизу документів з метою встановлення часу виготовлення документів. Крім того, позивач вважає, що відповідача, ТОВ «НВІФ «ВІЛП», необхідно зобов`язати подати докази на підтвердження оприбуткування в бухгалтерському та фінансовому обліку коштів, сплачених ОСОБА_3 і в разі неподання відповідних доказів визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутність події встановленою.

Представники відповідачів проти задоволення клопотання заперечували.

Вислухавши заявлені клопотання та думку учасників процесу з приводу них, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.103, ч.1 ст.104 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом ч.1 ст.189, ч.2 ст.197 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів. У підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Отже, за змістом ЦПК України, питання про призначення судом експертизи повинні бути вирішені судом в підготовчому засіданні. Суд наголошує на тому, що в даній справі підготовче провадження було закрито 06 березня 2020 року, підготовчі засідання були призначені судом 11.11.2019, 19.12.2019, 24.01.2020. Позивачем та його представника клопотань про призначення судової експертизи заявлено не було. Крім того, відповідне клопотання також не було заявлено після ознайомлення позивача із позицією відповідачів щодо позову. Також суд вважає за необхідне зазначити, що висновок експерта відповідно до ст.76 ЦПК України є доказом і відповідно до ст.83 ЦПК України він мав бути поданий разом із позовної заявою, а в разі неможливості його подання позивач повинен був заявити відповідне клопотання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення клопотань позивача та його представника про призначення фізико-хімічної експертизи документів відсутні.

Крім того, суд вважає за можливе відмовити в задоволенні клопотання в частині витребування у третьої особи оригіналу договору про спільне закінчення будівництва від 03.05.2020, оскільки відповідна ухвала була судом постановлена і на її виконання в судовому засіданні ОСОБА_4 повідомив суду про те, що відповідний документ у нього відсутній.

Щодо витребування від ОСОБА_3 оригіналів договорів купівлі-продажу майнових прав, прибуткових касових ордерів, суд відзначає, що відповідно до ч. 6 ст.95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Тобто, положення вказаної статті застосовуються в разі подання відповідним учасником справі копії певного доказу. В свою чергу до заяв по суті відповідачем ОСОБА_3 не подано копії відповідних доказів, про витребування оригіналів яких заявлено відповідне клопотання. У зв`язку із чим суд вважає, що в цій частині клопотання також не підлягає задоволенню.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та його представника щодо витребування від ТОВ «НВІФ «ВІЛП» оригіналу касової книги з корінцями до прибуткових касових ордерів про отримання від ОСОБА_3 коштів з огляду на пропуск позивачем та його представником строків для подання відповідного клопотання

Суд також звертає увагу на те, що в позовній заяві позивач не посилається на не проведення оприбуткування коштів, отриманих від ОСОБА_3 , у зв`язку із чим, підстави для зобов`язання ТОВ «НВІФ «ВІЛП» подати докази на підтвердження оприбуткування коштів відсутні.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем та його представником клопотання задоволенню не підлягають.

В свою чергу представник відповідачів ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмета спору; вжиття заходів до зменшення розміру суми збитків, які завдаються внаслідок провадження по справі понад розумні строки, вирішивши питання про скасування заходів забезпечення позову та(або) роз`яснення позивачу про його персональну, а не суду відповідальність за всі ті негативні наслідки, яких спричиняє безпідставне провадження по справі.

Клопотання було мотивовано тим, що на його думку підстави та предмет позовних вимог ОСОБА_1 в даній справі є надуманим та протизаконним. Зазначив, що предметом спору в справі є майнові права, однак після використання майнових прав за їх цільовим призначенням для проведення державної реєстрації, такий предмет спору, як майнові права, припиняють існування.

Позивач та його представник проти задоволення клопотання заперечували. Вважали, що предмет спору існує, оскільки ними оскаржується дійсність договорів купівлі-продажу майнових прав.

Вислухавши заявлене клопотання та думку часників процесу з приводу нього, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17(касаційне провадження № 61-13405св18)

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір.

Отже, в даній справі предметом спору є договори купівлі-продажу майнових прав, дійсність яких оскаржується позивачем.

У зв`язку із викладеним суд не вбачає підстав для закриття провадження по справі.

Крім того, суд вважає, що клопотання представника відповідачів про скасування заходів забезпечення позову також не підлягає задоволенню. Так, судом було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на майно відповідача ОСОБА_6 а саме квартири АДРЕСА_1 . З огляду на те, що предметом позовну є оскарження дійсності договорів купівлі-продажу майнових прав на підставі яких відповідачем зареєстровано право власності та приймаючи до уваги стадію судового розгляду, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, клопотання представника відповідачів також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 76, 83, 95, 103, 104, 189, 197, 255, 258-261, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про витребування доказів, зобов`язання подати докази та призначення по справі експертизи залишити без задоволення.

Клопотання представника відповідачів про закриття провадження по справі та вжиття заходів до зменшення розміру суми збитків, які завдаються внаслідок провадження по справі понад розумні строки, вирішивши питання про скасування заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць