ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2364/21
провадження № 4-с/753/79/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Котвицького В.Л.

при секретарі: Степанишиній Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000", на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни щодо ненадання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Л.С. щодо ненадання ОСОБА_1 матеріалів виконавчого провадження № 62927281 для ознайомлення.

Посилався на те, що 19.01.2021 р. він звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просив головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницю Л.С. надати йому, як стороні виконавчого провадження, можливість ознайомитися з матеріалами провадження 27.01.2021 р. о 16 годині.

У зазначений в заяві час ОСОБА_1 прибув до будівлі Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), але всередину будівлі його не пустили і матеріали виконавчого провадження для ознайомлення не надали.

Вважаючи таку бездіяльність державного виконавця протиправною, просив суд зобов`язати державного виконавця надати скаржнику матеріали виконавчого провадження № 62927281 для ознайомлення.

До суду скаржник не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його присутності, вимоги скарги підтримав повністю та просив її задовольнити.

До суду суб`єкт оскарження не з`явився, надіслав заяву, в якій просив суд розглядати скаргу без участі представника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зв`язку з призначенням виконавчих дій.

До суду боржник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений згідно норм процесуального законодавства. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

02.09.2020 р. за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/11141/17 Дніпровським районний відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрите виконавче провадження № 62927281 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/11141/17 від 02.05.2018 р.

19.01.2021 р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою, в якій просив головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницю Л.С. надати йому, як стороні виконавчого провадження, можливість ознайомитися з матеріалами провадження 27.01.2021 р. о 16 годині.

У зазначений в заяві час ОСОБА_1 прибув до будівлі Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), але до будівлі його не пустили. Охорона запропонувала зателефонувати потрібним працівникам відділу, але на його дзвінки Кияниця Л.С. не відповіла, матеріали виконавчого провадження для ознайомлення йому не надала.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 8 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі ст.8 Основного Закону України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Наведене свідчить, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з частиною першою статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання (п.п. 2 та 3 частини другої ст. 18 Закону).

Відповідно до частини першої статті 19 зазначеного Закону сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом.

Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 11 Розділу ІІ «Учасники виконавчого провадження» Інструкції сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця. Сторони виконавчого провадження (їх представники) або прокурор як учасник виконавчого провадження за бажанням можуть ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження в інший час. Виконавче провадження надається їм для ознайомлення на підставі письмової заяви, в якій зазначаються бажана дата та час ознайомлення. Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження здійснюється у присутності виконавця або помічника приватного виконавця, про що у виконавчому провадженні робиться відмітка із зазначенням дати ознайомлення та підпису особи, яка ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 11 Розділу ІІ «Учасники виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень скаржник у заяві про ознайомлення висловив прохання надати йому матеріали виконавчого провадження у спеціально визначений для цього час (середа, з 15.00 до 18.00). Також просив державного виконавця у разі зміни часу на ознайомлення повідомити про це телефоном або електронною поштою.

Проте, як встановлено судом, 27.01.2021 р. матеріали виконавчого провадження № 62927281 на виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/11141/17 від 02.05.2018 р. скаржнику державний виконавець Кияниця Л.С. не надала.

Враховуючи викладені обставини, та норми законодавства, суд вважає, що скарга є обґрунтованою.

В ході провадження по розгляду скарги ОСОБА_1 до останнього надійшла відповідь державного виконавця Кияниці Л.С. на його заяву від 19.01.2021 р., в якій вона роз`яснювала, що особистий прийом громадян структурних підрозділів наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 405/6 від 17.03.2020 р. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів від 11.03.2020 р. (в редакції від 16.03.2020 р. № 2215) «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» скасовано, дана обставина позбавила можливості громадян вирішувати питання шляхом звернення в прийомні години до структурних підрозділів, у зв`язку з чим скористатись правами, передбаченими ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження обмежені.

Суд критично ставиться до таких пояснень державного виконавця щодо ненадання виконавчого провадження скаржнику для ознайомлення особисто, виходячи з наступних обставин.

Постанова Кабінету Міністрів від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2», на виконання якої був виданий наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 405/6 від 17.03.2020 р. про обмеження особистого прийому громадян у структурних підрозділах, з моменту її прийняття зазнала тринадцять різних редакцій. Відповідно до чинної редакції цієї постанови усі встановлені первинною редакцією обмеження скасовані, а тому видані на її виконання акти є нікчемними, включаючи зазначений наказ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Крім того, чинним актом, який встановлює карантинні обмеження в Україні, є постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі - Постанова КМУ № 1236).

П.п. 6 п. 1 зазначеної Постанови встановлено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється проведення масових заходів за участю більш як 20 осіб (у разі проведення заходів за участю до 20 осіб організатор забезпечує дотримання між учасниками фізичної дистанції не менш як 1,5 метра), крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Також п. 26 Постанови КМУ № 1236 рекомендовано органам виконавчої влади, іншим державним органам, органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності забезпечити: визначення часу (не менше двох годин) пріоритетного прийому громадян похилого віку та осіб з інвалідністю; дотримання відстані не менше ніж 1,5 метра між відвідувачами, які очікують дозволу на вхід до приміщень.

Будь-яких обмежень щодо проведення державними органам особистого прийому громадян Постанова КМУ № 1236 не містить.

З сукупного аналізу цих норм суд приходить до висновку, що чинним законодавством не встановлено обмежень на проведення масових заходів, необхідних для організації роботи органів державної влади, до яких можна віднести й дні особистого прийому громадян. При проведенні яких відповідному державному органу слід забезпечити визначення часу пріоритетного прийому громадян похилого віку та осіб з інвалідністю та дотримання відстані не менше ніж 1,5 метра між відвідувачами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Державний виконавець доказів на спростування доводів скаржника не надав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, вивчивши обґрунтування скаржника, надані документи, та проаналізувавши законодавство України, суд дійшов висновку, що доводи скаржника є обґрунтовані та доведені, а тому подана скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЄХ-3000", на бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни щодо ненадання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияниці Лілії Сергіївни щодо ненадання ОСОБА_1 матеріалів виконавчого провадження № 62927281 для ознайомлення.

Зобов`язати головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кияницю Лілію Сергіївну надати ОСОБА_1 матеріали виконавчого провадження № 62927281 для ознайомлення за його письмовою заявою в бажану йому дату або за його згодою у прийомні години Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Котвицький