"15" лютого 2021 р. Справа № 363/559/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Свєтушкіна Д.А. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ « Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа ПАТ «Дельта Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ « Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа ПАТ «Дельта Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідним залишити позовну заяву без руху з наступних підстав.

Як вбачається з позову та доданих до нього матеріалів, позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 та ст. 177 ЦПК.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення зазначених норм до позову додана копія рішення № 363/4602/19 від 21.02.2020, роздрукована з реєстру судових рішень, з якої неможливо ідентифікувати осіб, які є сторонами по справі, а також копія даного рішення не завірена належним чином, а саме- не має дати набрання законної сили з проставлянням гербової печатки суду.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 177 ЦПК України перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення вищезазначених вимог позивачем належним чином не завірено копії документів які додаються до заяви, а також не зазначено наявність цих документів у нього або іншої особи.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

За подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» справляється судовий збір в розмірі, встановленому цим законом.

Позивач в позовній заяві зазначає, що судовий збір не має сплачуватись на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Частина 3 статті 22 вказаного Закону, на яку посилається Позивач, є загальною нормою, яка встановлює, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав та не встановлює коло таких осіб.

Згідно з приписами п.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Таким чином, позивач, який вважає себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, в разі порушення його прав, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», навівши таким чином підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак, як вбачається зі змісту позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтовує вказані позовні вимоги, позивач взагалі не посилається на норми Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, потребують уточнень обґрунтування позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки відповідний недолік перешкоджає суду дійти висновку про звільнення позивача від сплати судового збору, а також підсудності поданого позову Вишгородському районному суду Київської області.

Враховуючи вищевикладене, позивачу слід усунути вказані недоліки позовної заяви.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені в ухвалі суду, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 95,175,177,185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ « Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа ПАТ «Дельта Банк» про усунення перешкод у володінні та розпорядженні майном залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.А. Свєтушкіна