Справа №: 343/980/21
Провадження №: 2/0343/433/21
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря судового засідання Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка просить ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, допоміжною 29,2 кв.м (літера - А), стайні (літера - Б), стодоли (літера - В), сараю (літера - Г), сараю (літера - Д), сараю (літера - Е), вбиральні (літера - Є), криниці, воріт, огорожі (№1,2,3), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба, ОСОБА_4 .

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який складений бабусею на її користь, та посвідчений секретарем Старомізунської сільської ради 15 грудня 2003 року, зареєстрований в реєстрі за №309. Цей заповіт не змінювався і не скасовувався.

Єдиним спадкоємцем за заповітом є вона, ОСОБА_1 . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку, не має. Її дід, а чоловік померлої, ОСОБА_5 , помер раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти померлої ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , відповідачі по справі, теж не мали права на обов`язкову частку на день смерті бабусі, вони також не претендують на спадкове майно і не вчинили будь-яких дій по її прийнятті.

Її родинні відносини з померлою бабою підтверджуються свідоцтвом про народження батька ОСОБА_2 , а також її свідоцтвом про народження. Своє прізвище « ОСОБА_7 » вона змінила на « ОСОБА_8 », а згодом на « ОСОБА_9 » у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

На день смерті спадкодавця залишилося спадкове нерухоме майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Калуського району) Івано-Франківської області.

Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого ОКП «Івано- Франківське ОБТІ» 19.06.2021, домоволодіння АДРЕСА_1 (на даний час Калуського району) Івано-Франківської області складається з житлового будинку загальною площею 83,6 кв.м, житловою 41,1 кв.м, допоміжною 29,2 кв.м ( літ. А), стайні ( літ. Б), стодоли ( літ. В), сараю ( літ. Г), сараю ( літ. Д), сараю ( літ. Е), вбиральні ( літ. Є), криниці, воріт, огорожі ( №1, 2, 3).

Вона прийняла спадщину, так як протягом шести місяців від дня смерті бабусі, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа №10/2011 до майна померлої.

17 травня 2021 року нею подана нотаріусу заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Однак їй відмовлено у видачі цього документа, оскільки не має документів на нерухоме майно, які б підтверджували право власності спадкодавця на нього, реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" не проводилась .

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 належав її бабусі ОСОБА_4 , вона була власником його і на день своєї смерті не втратила права на даний об`єкт нерухомого майна.

Оскільки в позасудовому порядку вона не може визнати право власності на спадкове майно вищевказане домоволодіння, то вимушена звернутись до суду про визнання на нього права власності.

Позивачка ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явилась, хоч про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. В Долинський районний суд поступила заява (а.с.27), згідно якої позивачка просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в підготовче судове засідання не з`явились, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом. В Долинський районний суд поступили заяви (а.с.28-29), згідно яких відповідачі просять розгляд справи проводити без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнають та не заперечують проти визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно після смерті їх мами, а бабці позивачки - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що визнання позову відповідачами, не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обгрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392ЦК).

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з статтею 1268 ЦК України - спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Довідка №192 від 02.03.2021, видана Вигодською селищною радою (а.с.22) свідчить про те, що згідно із записів погосподарської книги №10, особовий рахунок № НОМЕР_1 за 2006-2010 роки, за померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , числилось домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 (на даний час Калуського району) Івано-Франківської області.На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована по місцю проживання та проживала одна.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 18.11.2010 (а.с.9) підтверджує, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 27.02.993 (а.с.11).

Копія заповіту від 15.12.2003 свідчить про те, що ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, з чого б воно не складалося, і де б не знаходилося, а також все те, що буде належати їй на праві особистої власності, і на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_10 (а.с.10).

Родинні відносин між позивачкою ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_4 від 30.08.1985, згідно з яким батьками останньої зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (а.с.12) та свідоцтвом про народження батька позивачки ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 07.03.1954, відповідно до якого батьками останнього зазначено ОСОБА_12 та ОСОБА_4 (спадкодавець) (а.с.13).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища за №0 від 24.07.2018 встановлено, що позивачка у зв`язку із реєстрацією шлюбу з ОСОБА_13 11.04.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області змінила дівоче прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с.15).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 03.11.2014, після укладення шлюбу з ОСОБА_14 позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с.14).

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 26.04.2011 року звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і вказаним нотаріусом 26.04.2011 року заведена спадкова справа №10/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , 1935 р.н.

17 травня 2021 року позивачки звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 35/02-31 від 17.05.2021 приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Відмову мотивовано тим, що згідно з п.п. 4.1.5 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання

правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Такі документи спадкоємцем подані не були (а.с.21).

Зміст спірних правовідносин полягає у тому, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, позбавляє позивачку ОСОБА_1 можливості оформити належне їй право на спадщину в нотаріальному порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а її право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивачки.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Довідка №85, видана Івано-Франківським ОБТІ 19.04.2021 (а.с.20) свідчить про те, що реєстрація права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.16-19) встановлено про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, допоміжною 29,2 кв.м (літера - А), стайні (літера - Б), стодоли (літера - В), сараю (літера - Г), сараю (літера - Д), сараю (літера - Е), вбиральні (літера - Є), криниці, воріт, огорожі (№1,2,3).

Таким чином, враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечили проти задоволення позову, а сам факт відсутності державної реєстрації права власності на майно, не позбавляє спадкодавця власності на спірне майно, вимоги позивачки про визнання права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими.

На підставі ст.ст. 392, 1217, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, керуючись статтями 200, 206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку, загальною площею 83,6 кв.м, житловою площею 41,1 кв.м, допоміжною 29,2 кв.м (літера - А), стайні (літера - Б), стодоли (літера - В), сараю (літера - Г), сараю (літера - Д), сараю (літера - Е), вбиральні (літера - Є), криниці, воріт, огорожі (№1,2,3), що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНКОПП НОМЕР_7 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНКОПП НОМЕР_8 , житель АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНКОПП НОМЕР_9 , жителька АДРЕСА_4 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш