ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

м.Суми

Справа №585/828/20

Номер провадження 22-ц/816/756/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Левченко Т. А.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Державна установа «Роменська виправна колонія (№56)», Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Міністерство юстиції України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника адвоката Семиволоса Володимира Владиславовича на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року, в складі судді Євтюшенкової В.І., ухвалене у м.Ромни, повний текст якого складено 01 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивував тим, що з 04 березня 2011 року відбуває покарання в ДУ «Роменська ВК (№56)», як засуджений до довічного позбавлення волі. У колонії, де він відбуває покарання, повністю недотримані санітарні норми, а саме: не встановлені сантехнічні коліна на унітазах та на умивальниках, внаслідок чого камери для перебування ув`язнених наповнюються каналізаційними газами. Корпус №2 з 2009 року в виправній колонії №56 був поступово заселений засудженими до довічного позбавлення волі в 25 камер і в ньому грубо порушені санітарні норми, а вікна відкривалися максимум на 3-5 см. Корпус №1 був заселений у 2004 році засудженими до довічного позбавлення волі і в ньому не має таких порушень санітарних норм, як у корпусі №2. Це свідчить про катування фізичного і психологічного характеру засуджених до довічного позбавлення волі, перебуваючих в корпусі №2.

Виїхавши за межі Роменської виправної колонії (№56) до Сумського СІЗО він зміг подати заяву про вчинення кримінальних правопорушень працівниками адміністрації установи Роменської виправної колонії (№56) до прокуратури Харківської області. 04 грудня 2017 року та 18 вересня 2019 року Зарічним районним судом м. Суми виносились ухвали про скасування постанов від 31.10.2017 та, відповідно, від 29.04.2018 про закриття кримінального провадження. Мотивувальні частини цих ухвал містять висновки про необхідність вчинення слідчих дій. Матеріали кримінального провадження №0000790 повернуті до прокуратури Сумської області на нове досудове розслідування, яка в свою чергу направила матеріали до ДБР в м. Полтава. Оскільки подальший процесуальний рух справи йому не був відомий, він звернувся до Роменського міськрайонного суду зі скаргою щодо неналежних умов утримання у ДУ «Роменська ВК №56». За результатами розгляду скарги його вимоги задоволено частково. Прийнято рішення про необхідність повідомлення Північно-Східного регіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України про надходження його скарги на відсутність сантехнічних колін під умивальниками та унітазами, встановленими в камерах корпусу №2 ДУ «Роменська виправна колонія №56», що створює неприємний запах у приміщеннях камер у зв`язку з чим рекомендувати Державній установі «Роменська виправна колонія №56» встановити умивальники та унітази в камерах зазначеного корпусу та сантехнічні коліна. В решті вимог скарги відмовлено. Вказаним судовим рішенням встановлено наявні порушення в умовах утримання засуджених до довічного позбавлення волі в камерах корпуса №2, що є грубим недотриманням обов`язкових санітарних умов в камерах з самого початку заселення в 2009 році. Зазначені недоліки і до цього часу не усунуто, тому вважає, що здача під заселення корпусу №2 свідчить про створення умов для повного або часткового знищення певної групи осіб, яка відноситься до систематичних дій/бездіяльності працівників адміністрації ДУ «Роменська виправна колонія №56». Вважає, що утримання в таких умовах ув`язнення є безумовним катуванням (у вигляді умисного заподіяння тривалого морального страждання з метою покарати особу за дії, скоєні ним), приниження честі і гідності людини, порушення чинного законодавства України та норм Конвенції з прав людини. Перебуваючи в корпусі №2 у період з 04.03.2011 по 14.05.2016 та з 24.03.2017 по 04.05.2017 кожного дня він зазнавав моральної шкоди, яка полягає у пригніченому стані, заниженій самооцінці, гідності, честі, що створювало постійно негативні емоції доводило у 2014 році до суїциду та інших психічних зривів, що впливало на його нервовий стан та настрій. Як наслідок - порушення нормального способу дихання, запалення гемороїдальних вузлів заднього проходу, які досі кровоточать та проблеми нормального функціонування печінки та серця, низький рівень гемоглобіну. Посилаючись на норми Конституції України, КВК України, практику Європейського Суду з прав людини вказує на те, що протиправними діями відповідача, які тривали протягом 5-ти років, йому завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює у 870750 грн та вважає, що це буде розумною сатисфакцією за понесені ним страждання, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо компенсацій порушення прав людини під час відбуття покарання. Вказує на існування причинного зв`язку між протиправними систематичними діями ДУ «Роменська виправна колонія №56» та завданням йому моральної шкоди і просить визнати порушення його прав під час відбуття покарання в ДУ «Роменська виправна колонія №56» у період з 04.03.2011 по 14.05.2016 та з 24.03.2017 по 04.05.2017 включно за наведених ним обставин та стягнути з ДУ «Роменська ВК №56» на його користь моральну шкоду у розмірі 870750 грн. по 450 грн. за кожен день його перебування в корпусі №2.

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав доповнення до позову, в яких зазначає, що на початку 2020 Сумський окружний адміністративний суд розглянув справу за позовною заявою засудженого ОСОБА_2 проти адміністрації установи СІЗО №25 щодо позбавлення прав на прогулянку і присудив стягнути з відповідача на користь позивача моральну компенсацію у розмірі 500 грн. За аналогією права вважає доцільним і обґрунтованим вимагати суд стягнути з відповідача моральну компенсацію на його користь за кожен день завданих йому моральних та фізичних страждань в тих жахливих та нелюдських умовах цілодобово у розмірі 450 грн. Крім заявлених раніше вимог додатково просить встановити розумний строк, протягом якого відповідач зобов`язаний виплатити йому моральну компенсацію заподіяної шкоди і додатково зазначити у рішенні, що у разі несвоєчасної виплати грошових коштів відповідачем на користь позивача на присуджену суму моральної компенсації нараховуватиметься простий відсоток у розмірі граничної позичкової ставки зазначивши відповідний відсоток (т.1 а.с.27-30).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповноту з`ясування обставин, порушення судом норм процесуального права, неправильне тлумачення норм матеріального права, обмеження його права на доступ до правосуддя, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що порушення його прав відповідачем не спростовані і повинні бути обов`язково усунені з огляду на те, що в неналежних санітарних умовах вже тривалий час перебувають і інші особи, засуджені до довічного позбавлення волі.

Докази, надані відповідачами свідчать про потребу у коштах для придбання сантехнічних матеріалів та ремонту системи водовідведення та про існування проблеми з каналізаційною системою в корпусі №2 ДУ «Роменська виправна колонія №56», відсутність колінних чаш під умивальниками та унітазами, що підтверджує доводи позову про порушення санітарних норм та неприємні запахи.

Вважає, що суд першої інстанції перекрутив та спотворив зміст ухвали Роменського районного суду Сумської області від 03.03.2021 року з метою приховати встановлені порушення прав засуджених на належні умови в корпусі №2. Крім того, суд не забезпечив йому ефективний захист порушеного права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Семиволос В.В., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду через невідповідність висновків суду обставинам справи , просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Семиволоса В.В. мотивована тим, що висновок суду про відповідність сантехнічних виробів санітарним нормам на момент їх встановлення не стосується предмету позову і не ґрунтується на доказах.

Не погоджується з висновками суду про відсутність достатніх доказів умисної бездіяльності ДУ «Роменська виправна колонія №56». Вважає, що тривале незабезпечення належних санітарних умов не може не створювати постійну стресову ситуацію, яка в свою чергу є причиною відповідних захворювань та заподіяння моральної шкоди.

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника адвоката Семиволоса В.В. ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» та Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції

з доводами апеляційних скарг не погодилися, вважали рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просили апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Семиволоса В.В., які підтримали доводи апеляційних скарг, представників Державної установи «Роменська виправна колонія (№56)», Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Трухан Л.С., Міністерства юстиції України Панасенка Б.А., які заперечували проти їх задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 14 серпня 2009 року ОСОБА_1 засуджений за п.п.1, 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна (справа №1-87/07) . Вирок набрав законної сили 14.08.2009 (а.с. 31-45, т.1).

Довідкою за особовою справою засудженого ОСОБА_1 підтверджується період його перебування у виправній колонії № 56 з 04.03.2011 року по 04.05.2017 року. 11.06.2015 року переведений в багатомісний ПКТ максимального РБ (а.с. 52, т. 2).

Відповідно до довідки філії Сумської міської медичної частини ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» у Сумській області, виходячи з медичної документації, яка була передана з особовою справою по прибуттю в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 12.02.2009 ОСОБА_1 проведений первинний медичний огляд в СІЗО м. Харків. Скарги відсутні. Загальний стан задовільний. Фізіологічні показники в нормі. 13.02.2009 оглянутий стоматологом. Скарг не пред`являв. 13.04.2011 проведений медичний огляд. Фізіологічні показники в нормі. Діагноз здоровий. Наявні результати щорічних флюрографій. Патологічних змін в легенях не виявлено. Інформація стосовно наявності татуювань, шрамів/порізів в медичній документації відсутня (а.с. 126, т.1).

Позивачем до позову додано протокол дослідження його колінних суглобів, кісток голені, висновок КТ - ознаки енхондроми верхньої третини правої великогомілкової кістки (а.с. 97, 103, т. 1).

Енхондрома доброякісна пухлина, етіологія якої невідома, є припущення що виникнення енхондроми має значення порушення остеогенезу та хондрогенезу. При енхондромі як правило проводиться хірургічне втручання: видалення осередку пухлини та пластика дефекту кістки аутотрансплантантом, який береться зі здухвинної кістки. В залежності від отриманих результатів вирішується тактика лікування. З урахуванням описової картини Rграфії та КТ більш ймовірно у пацієнта остеонекроз кістки на тлі перебудови кістки, що вбачається з довідки ДУ «Інститут травматології та ортопедії Національної академії медичних наук» від 02.07.2020 №153 (а.с. 127, т. 1).

Згідно з довідкою Сумської міської медичної частини філії Державної установи «Центру охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Сумській області від 15.09.2020, ОСОБА_1 проведено такі методи дослідження: рентгенографія колінних суглобів від 19.03.2020 №153, КТ №2199 колінних суглобів та кісток гомілок 28.04.2020. Висновок комп`ютерної томографії: КТ-ознаки енхондроми верхньої третини великогомілкової кістки. 20.08.2020 ОСОБА_1 оглянутий хірургом-онкологом Сумського обласного онкологічного диспансеру. Діагноз: Даних за онкопаталогію на момент огляду не виявлено. Доброякісне новоутворення правої великогомілкової кістки. Давність новоутворення встановити не можливо (а.с. 215, т.1).

Згідно з довідкою Сумської міської медичної частини філії Державної установи «Центру охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Сумській області від 18.08.2020, засудженому ОСОБА_1 роз`яснено про те, що стосовно проведення йому хірургічного втручання в зв`язку з виявленням указаного вище захворювання, то в Сумський обласний клінічний онкологічний диспансер направлено лист 29.09.2020 №427 з проханням надати йому консультативну допомогу лікарем-онкологом. 14.08.2020 його викликали в Сумську медичну частину для проведення огляду онкологом, але він був відсутній в установі (а.с. 216, т. 1).

Відповідно до висновку КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» від 26.11.2020 при відеоезофагогастродуоденоскопії №361 у ОСОБА_1 виявлено Еритематозну гастродуаденопатію (а.с. 87, т. 2).

24.12.2020 ОСОБА_1 звертався до завідуючого ЦОЗ ДКВС при СІЗО №25 із клопотанням роз`яснити, яким чином указане захворювання впливає на його організм, коли воно виникло, чи можливе появлення цієї хвороби у зв`язку зі стресами. Також просив роз`яснити про наслідки у разі невиконання рекомендацій лікаря (а.с. 88, т. 2).

31.12.2020 за вих. № 698 ОСОБА_1 направлено відповідь, про те, що він детально отримав консультацію гастроентеролога, який повідомив його про можливі причини виникнення даного захворювання, давності і наслідки. Повторно роз`яснено про те, що указане захворювання це запалення слизових оболонок шлунку та дванадцятипалої кишки, є хронічним, тобто з тимчасовими загостреннями та ремісіями. Переважні причини виникнення запалення шкідливі звички, стресові ситуації. При невиконанні рекомендацій лікаря-гастроентеролога можливе довготривале протікання симптоматики та часті загострення (а.с. 89, т. 2).

26.11.2020 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_1 був оглянутий лікарем хірургом, при цьому даних за гостру кишкову кровотечу не виявлено, рекомендовано консультація проктолога (а.с. 90, т. 2).

З лікарняної довідки, виданої завідувачем медичної частини Н.В. Куріліною від 19 березня 2020 року вбачається, що при огляді ОСОБА_1 було виявлено на верхній третині лівого передпліччя візуалізується застарілий повністю регенерований міцний рубець близько 6 см без паталогічних змін. Давність механічного ушкодження визначити неможливо. Зі слів: ушкодження наніс самостійно у 2014 році, відбуваючи покарання у ВК №56 м. Ромни (а.с. 62, т. 1).

Згідно з довідкою СІЗО від 21 серпня 2020 року за час перебування в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» засуджений ОСОБА_1 на профілактичному обліку у психолога установи, як особа, схильна до членоушкодження та самогубства, не перебуває (а.с. 125, т. 1).

Те, що ОСОБА_1 не перебуває та не перебував на обліку як особа, схильна до самогубства чи членоушкодження, підтверджується і довідкою ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 28.08.2020 №14/06-195/С-326 (а.с. 131, т. 1).

Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції є юридичною особою, зареєстрованої в установленому законом порядку, Код , основний вид діяльності: діяльність у сфері юстиції та правосуддя (а.с. 137-138, 180, т. 1).

Відповідно до п.п.1 та 15 Положення про Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 01.04.2020 міжрегіональне управління є органом державної влади, який утворюється для реалізації повноважень Міністерства юстиції на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць, є міжрегіональних територіальним органом Міністерства юстиції України нижчого рівні, здійснює керівництво оперативно-службовою діяльністю підпорядкованих йому установ та виконує функції, передбачені цим положенням. Міжрегіональне управління є окремою юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, печатку із зображенням Державного герба України і свої найменуванням, інші печатки і штампи.

Згідно з п. п. 32 п.4 Положення про Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України територіальний орган, відповідно до покладених на нього завдань: є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, фінансує установи, підпорядковані територіальному органу, відповідно до мережі в межах затверджених асигнувань.

Згідно з п. п. 34 п.4 указаного Положення територіальний орган, відповідно до покладених на нього завдань на підставі власних розрахунків забезпечує проведення в межах повноважень закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти відповідно до вимог законодавства для забезпечення власних потреб (а.с. 140-147, 189-196, т. 1).

Відповідно до мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету в 2020 році Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня для фінансування в межах затверджених асигнувань установ виконання покарань виключно Харківської області (а.с. 148-149, 181, 182, т. 1).

14.08.2020 за вих. № 4/2399 ДУ «Роменська ВК (№56)» надіслала Управлінню бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України пропозиції по ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» (а.с. 150, 183, т. 1).

Згідно з інформацією, що направлялась, потреба у додаткових коштах на серпень-вересень 2020 року обґрунтовувалась, зокрема, і необхідністю придбання сантехнічних матеріалів для проведення власними силами ремонту системи водовідведення в гуртожитку для тримання засуджених до довічного позбавлення волі (по рішенню суду за скаргою засудженого ОСОБА_3 ) 233,6 тис грн (а.с. 151-152, т. 1).

В.о. начальника управління бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Північно-Східного міжрегіонального управління направив директору департаменту (керівнику служби) Бухгалтерської служби 18.08.2020 за вих. № 22-262/4.1/4.1/13-20 інформацію щодо залишків коштів загального фонду на реєстраційних рахунках станом на 01.08.2020 та пропозиції щодо зменшення кошторисних призначень, відліку коштів, які знаходяться на реєстраційних рахунках та не будуть використані, а також вкрай нагальну потребу у додаткових коштах загального фонду по установах Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (а.с. 153, 154, 184, 185, 186, 187, т. 1).

До матеріалів справи доданий кошторис на 2020 рік ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» та розрахунок видатків, до яких не закладений такий вид видатку, як виплата моральної шкоди за рішенням суду (а.с. 159, 160, т. 1).

З копії супровідного листа начальника ДУ «Роменська виправна колонія №56» від 18.05.2020 за вих. № 4/1456 вбачається, що на виконання ухвали Роменського міськрайонного суду від 03.03.2020 за скаргою засудженого ОСОБА_1 щодо неналежних умов утримання у ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» начальник указаної державної установи звертався до начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з проханням посприяти у виділенні коштів по КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами ДКВС України КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» в сумі 233,6 тис грн на придбання сантехнічних матеріалів для проведення власними силами ремонту системи водовідведення в гуртожитку для тримання засуджених до довічного позбавлення волі (а.с. 161, т. 1) .

Працівниками виправної колонії складено дефектний акт на ремонт гуртожитку, переобладнаного під сектор максимального рівня безпеки для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, умови виконання робіт - власні сили. Акт затверджений начальником ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» 18.05.2020, серед найменування робіт та витрат є установлення чаш (унітазів) підлогових з високорозташованим бачком (а.с. 162, т. 1).

У локальному кошторисі №2-1-1 також вказане найменування робіт і витрат з проведення указаних робіт (а.с. 163), в підсумковій відомості ресурсів зазначені будівельні матеріали, вироби і конструкції, що для цього необхідні (а.с. 164, т.1).

04 червня 2020 року за вих. № 4/1672 та 05 серпня 2020 року за вих. №4/2293 начальник ДУ «Роменська виправна колонія №56» звертався з аналогічними листами до начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з проханням посприяти у виділенні коштів по КПКВК 3601020 «Виконання покарань установами і органами ДКВС України КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» в сумі 233,6 тис грн на придбання сантехнічних матеріалів для проведення власними силами ремонту системи водовідведення в гуртожитку для тримання засуджених до довічного позбавлення волі (а.с. 165, 166, т. 1).

Локальний кошторис 2-1-3 містить найменування робіт і щодо установлення чаш (унітазів) наземних з бачком високо розташованим, установлення мийок, установлення змішувачів та ін. (а.с. 168-171, т. 2).

Зі змісту затвердженого заступником начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України 16.01.2021 кошторису на 2021 рік ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» та розрахунку до нього вбачається, що витрати на придбання, установку, переобладнання та інше, що стосується сантехнічних колін, не передбачаються (а.с.131,132, т. 2).

Прокуратура Сумської області від 04.02.2020 за вих. № 15/1-358019 направила ОСОБА_1 листа про те, що його звернення від 29.01.2020 щодо надання інформації про рух кримінального провадження № 0000790 від 21.07.2017 надання завірених копій матеріалів провадження розглянуто. 26.09.2019 після відновлення вказаного кримінального провадження його підслідність визначена прокурором за Територіальним управлінням ДБР в м. Полтава. Після чого 16.10.2019 вказане кримінальне провадження прийнято слідчим до провадження, досудове розслідування у якому триває (а.с. 65, т. 1).

З листа Зарічного районного суду м. Суми від 25.02.2020 за вих. № 591/6910/17 ОСОБА_1 повідомлено про те, що копії фотоматеріалів кримінального провадження № 0000790 йому надати не має можливості, оскільки вони були повернуті прокурору (а.с. 63, т.1).

На заяву ОСОБА_1 про надання фотоматеріалів зі справи Зарічний районний суд м. Суми повідомив про те, що матеріали наглядового провадження, надані прокурором були оглянуті в судовому засіданні та повернуті прокурору, тому суд позбавлений можливості надати запитувані документи (а.с. 64, т. 1).

На запит Роменського міськрайонного суду від 11.08.2020 керівником Управління з організації досудових розслідувань Головного слідчого управління дано відповідь про те, що в провадженні слідчих центрального апарату Державного бюро розслідувань кримінальні провадження за заявами ОСОБА_1 на дії працівників адміністрації ДУ «Роменська виправна колонія №56» відсутні (а.с. 155, т. 1) .

17 січня 2020 року комісія, у складі голови: першого заступника начальника установи Кардаша І.І., членів комісії: в.о. заступника начальника установи з І та КПЗ Третякова Д.О., оперуповноваженого ОВ Колісника Р.Є., інженера ВІГЗ ОСОБА_4 , завідувача медичної частини №56 філії ЦОЗ ДКВСУ в Сумській області Лопошук І.І. склали акт про те, що 17 січня 2020 року було проведено обстеження сантехнічних умов в камерах №1-25 корпусу для тримання засуджених до довічного позбавлення волі №2 ДУ «Роменська виправна колонія №56». Приміщення обладнано природним та штучним освітленням, забезпечено природною вентиляцією. Кожна камера забезпечена водопостачанням та водовідведенням, обладнана рукомийником та санвузлом (а.с. 81, т. 1).

Відповідно до звіту за результатами моніторингового візиту до державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» від 16 квітня 2019 року порушень у камерах засуджених до довічного позбавлення волі корпусі № 2 не виявлено (а.с. 93-101, т. 2). Щодо посилання позивача на п.2.3 висновку, то безпосередньо він не вказує на необхідність приведення умов тримання саме у камері чи корпусі, де відбуває покарання позивач. З Фото, доведених у додатку до Звіту не можливо встановити у яких приміщеннях установи вони зроблені. Отже звіт не є достатнім доказом для доведення правомірності та обґрунтованості вимог позивача.

Натомість Фототаблиця із зображенням сантехнічних вузлів приміщень камерного типу корпуса № 2 ( а.с. 12-128, т. 2), вказує на те, що вони є у справному, охайному стані.

Суд вважав, що зазначеними документами підтверджено відсутність неналежних санітарних умов у камерах № № 1-25 корпусу № 2 та спростовано твердження позивача про наявність неприємного запаху у камерах.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних, допустимих, достатніх і переконливих доказів в обґрунтування позову. Зокрема, позивачем не доведено умисної бездіяльності ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» щодо не встановлення унітазів та умивальників з сантехнічними колінами, не доведено існування неприємного запаху у камерах та причинно-наслідкового зв`язку між умовами його тримання та захворюваннями, що діагностовано, а також спричинення йому відповідачами моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року по справі № 585/4005/20 скарга засудженого ОСОБА_1 про неналежні умови утримання в корпусі № 2 для утримання засуджених до довічного позбавлення волі у Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» задоволена частково.

Повідомлено Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про надходження скарги засудженого ОСОБА_1 на відсутність сантехнічних колін під умивальниками та унітазами, встановленими в камерах корпусу №2 ДУ «Роменська виправна колонія №56», що створює неприємний запах у приміщеннях камер, у зв`язку з чим рекомендовано Державній установі «Роменська ВК № 56» встановити під умивальниками та унітазами в камерах зазначеного корпусу сантехнічні коліна.

В решті скарги відмовлено з підстав, що скарга в частині питань, викладених в п.4 скарги, не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що з відповідними вимогами він має право звернутися в порядку адміністративного судочинства до Сумського окружного адміністративного суду.

Фактично цим судовим рішенням встановлено лише відсутність сантехнічних колін в камерах корпусу № 2 ДУ «Роменська ВК №56». Ухвалою не встановлено порушень прав засуджених та неправомірних дій посадових осіб виправної колонії. Також адміністрацію виправної колонії не зобов`язано вчинити будь-які дії.

Судом встановлено, що виконуючи рекомендації зазначеної ухвали суду, ДУ «Роменська ВК №56» вживались заходи шляхом направлення звернень до Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з метою зміни санітарно-технічних умов. Так, виправною колонією направлялися 18 травня, 04 червня, 05 серпня 2020 року листи до Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про потребу в коштах по КЕКВ 2210 «Предмети, матеріали, обладнання та інвентар» в сумі 233,6 тис. грн. на установлення чаш (унітазів) підлогових з високорозташованим бачком та сифонів, згідно складеного локального кошторису. Пропозиції щодо нагальної потреби у додатковому фінансуванні Північно-Східним міжрегіональним управлінням 18 серпня 2020 року направлені до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що позивачем не доведено, що через недотримання санітарних норм в ДУ «Роменська ВК №56» ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, а також, що через відсутність сантехнічних колін під умивальниками та унітазами, встановленими в камерах корпусу №2 погіршився стан його здоров`я. При цьому, суд обґрунтовано виходив з того, що в медичній документації зазначений лише діагноз і відсутні відомості про причини та період виникнення захворювань.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої лише внаслідок порушення ії прав.

Моральна шкода полягає (ч. 2 ст. 23 ЦК України):

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Також, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями п. п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

В даному випадку відсутні всі складові для відшкодування моральної шкоди: протиправні дії, шкода та причинний зв`язок між шкодою та протиправними діями.

Позов та додані до нього документи не містять належних та допустимих доказів порушення прав ОСОБА_1 з боку відповідачів, у ньому не зазначено, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві моральної шкоди. Встановлені діагнози щодо хвороб останнього не свідчать про заподіяння останньому моральної шкоди відповідачами, тому висновок суду щодо відмови у задоволенні позову є обґрунтованим. Доводи апеляційних скарг про протилежне висновків суду не спростовують.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 березня 2020 року по справі № 585/4005/20 встановлено неправомірні дії відповідачів щодо його неналежного утримання у колонії, є необґрунтованими, оскільки вказаною ухвалою фактично встановлено лише відсутність сантехнічних колін в камерах корпусу № 2 ДУ «Роменська ВК № 56». Ухвалою не встановлено порушень прав засуджених та неправомірних дій посадових осіб виправної колонії. Також адміністрацію виправної колонії не зобов`язано вчинити будь-які дії.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи і надав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 . Порушення судом норм процесуального права чи неправильне тлумачення норм матеріального права колегією суддів не встановлено. Доводи апеляційних скарг висновків суду про відмову в задоволенні позову не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду під час апеляційного провадження.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника - адвоката Семиволоса Володимира Владиславовича залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко