Справа № 523/3364/17
Провадження №2/523/1283/21
"15" червня 2021 р.
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючої судді - Середи І.В.,
за участі секретаря - Щербан О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №9 в м. Одесі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
В провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю.
Позивач та її адвокат, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не з`явилися, з заявами про слухання справи у їх відсутності, не звертались.
Представник відповідача та третя особа, в засідання не з`явились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались.
Зважаючи на те, що у судове засідання не з`явилися сторони, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 06.03.2017р. звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з вищевказаним позовом.
09.03.2017р. ухвалою судді у справі відкрито провадження.
11.04.2017 р. ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_2 .
11.04.2017р. за клопотанням представника позивача - адвоката Бучка Олега Сергійовича зупинено провадження у справі до вирішення справи №523/2113/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності.
31.08.2018р. Суворовським районним судом м.Одеси ухвалено рішення у справі №523/2113/17 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення задоволено повністю. Виселено ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 91,6 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_2 , без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлава Володимирівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування права власності відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 15.01.2020р. рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 31 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 березня 2019 року залишено без змін.
20.11.2020р. провадження у справі поновлено, а справу призначено до судового розгляду.
В судове засідання, призначене на 10.02.2021р. належним чином 03.02.2021р.повідомлена позивач, що підтверджується підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.170), не з`явилась.
В судові засідання, призначені на 11.03.2021р. на 12.00 год, на 12.05.2021р. на 12.40 год та на 10.06.2021р. на 10.10 год належним чином повідомлені позивач та адвокат не з`явились, без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через його представника, про що свідчать підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та телефонограми( а.с.135, 150,152).
Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.
Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з вимогами ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.
Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.
В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов`язком держави.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивач не проявляє зацікавленості у розгляді справи, затягуючи її розгляд з незрозумілих суду причин.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового розгляду, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнані поважними.
Відповідно до вимог ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Отже, судом встановлено, що позивачка та її представник розглядом справи не цікавляться, повторно не з`явилися в судове засідання і з заявами про розгляд справи за їх відсутності не зверталися.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
Враховуючи тривалість розгляду справи, та те, що позивач та її представник повторно не з`явилися в судове засідання, причини іх неявки не можуть бути визані поважними через відсутність доказів про це, з заявою про розгляд справи за їх відсутності не зверталися, не сприяють розгляду справи, а тому, виходячи із того, що сторона повинна добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неприпустимість їх зловживанням, позовна заява повинна бути залишена без розгляду.
Керуючись ст.ст.257,260,261,353 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Ухвала складена і підписана 15.06.2021р.

Суддя