ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5018/21 Справа № 202/7722/19 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що з 14 вересня 2002 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Між тим, за спливом часу, присуджена судом сума аліментів знецінилася, її не вистачає на забезпечення потреб сина. Самостійно вона не може забезпечити сина одягом, продуктами харчування, оплачувати його лікування та навчання, відвідування спортивних гуртків. Відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, оскільки працевлаштувався на нову роботу, придбав автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2013 року випуску, має на праві власності двокімнатну квартиру. Мати відповідача продала свою двокімнатну квартиру та переїхала до нього. З наведених підстав позивач просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття з подальшим здійсненням індексації аліментів.

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця роботи та на теперішній час перебуває на обліку в центрі зайнятості по Липецькій області Російської Федерації, де отримує щомісячну допомогу в розмірі 1500 рублів, що еквівалентно 562 грн., має борги зі сплати податків і зборів, комунальних платежів. Зазначав, що з 2011 року перебуває в іншому шлюбі, в якому на утриманні має малолітню дитину, 2016 року народження. Також на його утриманні знаходиться 76-річна матір, яка переїхала до нього у 2018 році після перенесеного інсульту. Вказував, що має у власності двокімнатну квартиру, яка була придбана у 2007 році, та автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2013 року випуску, а свою однокімнатну квартиру у м. Дніпро він залишив для проживання ОСОБА_1 та їх сину. З огляду на вказані обставини ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2009 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши їх до 350 грн. на місяць, починаючи з дати подання зустрічного позову до поліпшення його майнового стану.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, обєднавши їх в одне провадження (т.1 а.с.205, 206).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року: з дня набрання законної сили цим судовим рішенням у справі № 202/7722/19 суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, яка підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 461 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 19 лютого 2021 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в оскажуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Закон України «Про охорону дитинства» вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України (надалі - СК України), батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, з 14 вересня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року (т.1 а.с. 8, 9, 10).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 6).

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом разом із матір`ю.

На підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року становить 2395 грн.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 зазначала, що присуджений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2009 року розмір аліментів у сумі 500 грн. на утримання неповнолітнього сина є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки він не відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення суду від 27 листопада 2009 року, із врахуванням вимог ч.1 ст. 182 СК України, в якій передбачено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює у СП Господарська служба регіональної філії Придніпровська залізниця АТ Українська залізниця та розмір її заробітку за період з листопада 2018 року по жовтень 2019 року становить 140914 грн. 42 коп., за період з січня 2020 року по вересень 2020 року 89674 грн. 66 коп., що підтверджується довідками з місця роботи (т.1 а.с. 11, 136)

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований та з 29 липня 2020 року перебуває на обліку в Управлінні праці та зайнятості Липецької області ОКУ ДМЦЗН (т.1 а.с. 190).

ОСОБА_2 від другого шлюбу має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його утриманні (т.1 а.с. 175-177, 178-181, 182, 183, 184).

ОСОБА_2 працездатний, має можливість працювати та отримувати дохід, хронічними хворобами не страждає.

Враховуючи матеріальний стан сторін, можливість батька дитини працювати та отримувати дохід, також враховуючи наявність у ОСОБА_2 на утриманні малолітньої дитини від другого шлюбу, враховуючи спільний обов`язок батьків утримувати дитину, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має бути збільшений до 1500 грн.

Визначений судом розмір аліментів належним чином обґрунтований з урахуванням усіх обставин, які визнані судом істотними.

Належних та допустимих доказів наявності у відповідача іншого доходу чи майна, які б дозволяли йому сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина у заявленому ОСОБА_1 розмірі 2500 грн. суду не надано.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги її доводи щодо необхідності несення витрат, пов`язаних із хворобами та розвитком дитини, однак слід зазначити, позивач не позбавлена права на звернення до суду із відповідним позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в порядку ст. 185 СК України.

Доводи апеляційної скарги про можливість сплачувати ОСОБА_2 аліменти у більшому розмірі, ніж 1500 грн. щомісяця матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального праває безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній його частині.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий суддя

Судді