Справа № 307/3365/18
Провадження № 2/307/88/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., при секретарі Ваш Е.О., з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Колотухи І.О., відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання знести металеву конструкцію споруди теплиці та господарські будівлі та зобов`язання не чинити перешкоди при відновленні межі на місці металевої конструкції споруди теплиці та господарських будівель та при встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_2 знести металеву конструкцію будівлі теплиці та господарську будівлю цегляного сараю, які частково розміщені на земельній ділянці ОСОБА_1 на межі ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , та про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 при відновленні межі на місці металевої конструкції будівлі теплиці та господарської споруди цегляного сараю та при встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно розмірів вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, ділянка АДРЕСА_4 .

В заяві про зміну предмету позову від 28 листопада 2018 року з врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 листопада 2018 року за № 365/11-18 просив зобов`язати відповідача ОСОБА_2 знести металеву конструкцію споруди теплиці та господарські будівлі, які частково розміщені на земельній ділянці ОСОБА_1 на межі ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , шляхом їхнього знесення таким чином, щоб залишилися тільки конструкції фундаментів та стін, які б не доходили до межі спірних будинковолодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не менше як на 1,0 метр, та зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_1 при відновленні межі на місці металевої конструкції споруди теплиці та частини господарської будівлі та при встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно розмірів вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, ділянка АДРЕСА_4 .

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2019 року в справі призначено судову комісійну земельно-технічну експертизу та на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2020 року відновлено провадження в справі після повернення справи з висновком судової комісійної земельно-технічної експертизи.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 0,239 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, яка розташована в АДРЕСА_1 . На даний час суміжним землекористувачем земельної ділянки позивача є відповідач ОСОБА_2 . З метою незаконного захоплення земельної ділянки позивача, відповідач виготовив приватизаційні документи на свої земельні ділянки, однак, такі були скасовані рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2013 року в цивільній справі № 307/1619/13-ц, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 квітня 2016 року. Цим рішенням Апеляційного суду Закарпатської області встановлено, що державний акт на право приватної власності, виданий на ім`я ОСОБА_2 був виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства без відповідного рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки у приватну власність. В ході розгляду справи № 307/1619/13-ц проводилася судова будівельно-технічна експертиза, з висновку експерта якої № 0002/2015 від 31 березня 2015 року, слідує, що земельні ділянки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , накладаються на земельну ділянку АДРЕСА_1 . Площа накладення земельної ділянки АДРЕСА_3 на земельну ділянку АДРЕСА_1 становить 455 квадратних метрів, а площа накладення земельної ділянки АДРЕСА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 становить 928 квадратних метрів. Також у висновку зазначено, що земельну ділянку АДРЕСА_1 зменшено за рахунок земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , точно встановити площу зменшення неможливо через відсутність огорожі. Зазначено, що ймовірна площа зменшення ділянки АДРЕСА_1 через накладення на неї ділянки АДРЕСА_2 становить 0,013 га, в тому числі 0,0036 га зайнято будівлею земельної ділянки АДРЕСА_2 . Експертом вказано, що технічна можливість відновити межі земельної ділянки АДРЕСА_1 в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки АДРЕСА_2 . Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 30 листопада 2017 року у справі за № 307/2147/16-ц залишено без змін рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 травня 2017 року, яким зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 при відновленні межі та встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 згідно розмірів вказаних в державному акті на право приватної власності на землю. При виконанні рішення суду відповідач вчиняє перешкоди з метою ускладнити встановлення огорожі на відкритій місцевості, про що свідчить постанова Тячівського РВ ДВС про залучення посиленого наряду працівників органів внутрішніх справ для фактичного реального виконання рішення суду. Позивач вважає, що при відновленні межі та встановленні огорожі на місці металевої споруди теплиці та господарської будівлі, які до того ж є самочинно збудовані, відповідач буде чинити перешкоди з метою не допустити влаштування огорожі. Як на підставу позовних вимог посилається на ст. 152 ЗК України, ст. 376 ЦК України та вважає, що його право як власника земельної ділянки порушено незаконними діями відповідача ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до архівної копії, виданої архівним відділом Тячівської районної державної адміністрації 23 вересня 2016 року № 07-04/1021 рішенням № 156 виконавчого комітету Солотвинської селищної ради депутатів трудящих від 18 вересня 1975 року відведено земельну ділянку під будівництво 2-ох поверхового житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_3 . Окрім того, в підтвердження використання належної йому земельної ділянки та будівель додав копії квитанцій за сплату земельного податку, починаючи з 1984 року по АДРЕСА_2 . Посилання позивача в позовній заяві на висновок судової будівельної експертизи та на рішення апеляційного суду, що земельні ділянки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , накладаються на земельну ділянку АДРЕСА_1 є не коректним, позаяк органом досудового розслідування Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000856 від 27 квітня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч.1 ст. 366 та ч. 1 ст. 358 КК України було проведено комплексну судову земельно-технічну, оціночно-земельну та експертизу з питань землеустрою щодо виниклих суперечностей, щодо накладення земельних ділянок та зроблено такі висновки. Відповідно до п.4 висновку №6089-6094 від 01 листопада 2017 року «Розроблена технічна документація на земельну ділянку, що розташована на території Солотвинської селищної ради по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,475 га, не відповідає вимогам п.1.10 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею ( в тому числі на умовах оренди)», що затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 28 від 15 квітня 1993 року. Відповідно до п.7 висновку №6089-6094 від 01 листопада 2017 року має місце порушення меж земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , зокрема накладання частини земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно державного акта серії ІУ-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року на ці сусідні земельні ділянки (АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ). Будинок з надвірними спорудами побудовано ним в період з 1975 по 1980 роки на земельній ділянці площею 0,19 га, яка була виділена йому для ведення підсобного господарства та обслуговування будинку з надвірними спорудами та відповідно до свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 07 березня 2006 року житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17 грудня 2012 року встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги земельного законодавства. Просить у задоволенні пред`явленого позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Колотуха І.О. в судовому засіданні вимоги позову підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову не визнав та просить в позові відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на земелю серії IV-ЗК № 039300, виданого 11 березня 1999 року, позивач ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,475 га по АДРЕСА_5 , із цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, при цьому зазначена земельна ділянка складається із земельної ділянки № 1 , площею 0,096 га., земельної ділянки АДРЕСА_6 , площею 0,14 га. та земельної ділянки АДРЕСА_4 , площею 0,239 га.

Також в судовому засіданні встановлено, що суміжним землекористувачем позивача ОСОБА_1 є відповідач ОСОБА_2 , який проживає у АДРЕСА_2 .

Також в судовому засіданні встановлено, що рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 27 листопада 2015 року державний акт про право приватної власності, виданий на ім`я відповідача ОСОБА_2 був виготовлений з порушенням вимог земельного законодавства, без відповідного рішення про передачу ОСОБА_2 земельної ділянки у власність, а відтак даний державний акт про право приватної власності на землю рішенням цього суду визнано недійсним та скасовано.

В ході розгляду справи № 307/1619/13-ц проводилась судова будівельно-технічна експертиза, з висновку експерта якої за № 0002/2015 від 31 березня 2015 року, слідує, що земельні ділянки АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 накладаються на земельну ділянку АДРЕСА_1 . Площа накладення земельної ділянки АДРЕСА_3 на земельну ділянку АДРЕСА_1 становить 455 м.кв., а площа накладення земельної ділянки АДРЕСА_2 на земельну ділянку АДРЕСА_1 становить 928 м.кв.. Також у висновку зазначено, що земельну ділянку АДРЕСА_1 зменшено за рахунок земель ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 і точно встановити площу зменшення неможливо через відсутність огорожі. Зазначено, що ймовірна площа зменшення ділянки АДРЕСА_1 через накладення на неї ділянки АДРЕСА_2 становить 0,013 га, в тому числі 0,0036 га зайнято під будівлею земельної ділянки АДРЕСА_2 . Експертом вказано, що технічна можливість відновити межі земельної ділянки АДРЕСА_1 в межах згідно з державним актом на даний момент існує частково, оскільки частина площі 0,0036 га зайнята будівлею земельної ділянки № 27 .

Позивачем надано суду висновок судової будівельно-технічної експертизи № 365/11-18 від 26 листопада 2018 року, згідно висновків якого встановлено, що усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться в користуванні гр. ОСОБА_1 і розташована за адресою: АДРЕСА_1 , технічно можливо шляхом відновлення її меж. Для цього, необхідно частково розібрати господарські будівлі та повністю розібрати споруду теплиці будинковолодіння АДРЕСА_2 , позаяк дані об`єкти нерухомості частково розміщуються на земельній ділянці будинковолодіння АДРЕСА_1 . Розібрати господарські будівлі необхідно таким чином, щоб залишилися тільки конструкції фундаментів та стін, які б не доходили до межі спірних будинковолодінь менше як на 1,0 м. На цих будівлях повністю необхідно розібрати конструкцію перекриття та дахові конструкції, позаяк залишення їх в межах будинковолодіння АДРЕСА_2 без стін, які на даний час знаходяться на будинковолодінні АДРЕСА_1 і будуть розібрані, створить аварійну ситуацію та небезпеку для життя та здоров`я громадян, що будуть знаходитися в безпосередній близькості біля таких конструкцій, як на будинковолодінні АДРЕСА_2 , так і на будинковолодінні АДРЕСА_1 . Щодо споруди теплиці, то таку необхідно розібрати повністю, так як вона практично повністю знаходиться в межах будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Також в ході судового розгляду за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Мелая М.Ю. в справі було призначено судову комісійну земельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку експертів № 1116-1118 від 23 липня 2020 року за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , якою користується гр. ОСОБА_1 становить 0, 2647 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 16.86 мп, 3.89 мп, 10.55 мп, 11.84 мп, 1.94 мп, 9.40 мп, 0.82 м.п., 13.54 мп, 8.17 мп, 2.84 мп, 33.73 мп, 19.62 мп, 19.89 мп, 43.27 мп, 13.15 м.п., 2.71 м.п., 78.88 мп, 57.11 мп та 13.87 мп. Фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_2 , якою користується гр. ОСОБА_2 становить 0, 1242 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 16.91 мп, 17.66 мп, 15.86 мп, 16.95 мп, 39.87 мп, 7.34 мп, 10.01 мп, 33.73 мп, 2.84 мп, 8.17 мп, 13.54 мп, 0.82 мп, 9.40 мп, 1.94 мп, 11.84 мп, 10.55 мп та 3.88 мп. Фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_3 , якою користується гр. ОСОБА_4 становить 0, 1405 га, а її фактичні геометричні розміри від точки А (за рухом годинникової стрілки), наступні: 20.36 мп, 28.98 мп, 7.67 мп, 25.98 мп, 30.94 мп, 11.17 мп, 9.61 мп, 7.34 мп, 39.87мп, 16.95мп, 15.86 м.п. та 17.66 м.п. Фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_3 не відповідає даним, що зазначені на кадастрових та збірних кадастрових планах даної ділянки; фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_2 не відповідає даним, що зазначені в державному акті серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року; фактичні розміри, площа та конфігурація земельної ділянки АДРЕСА_1 не відповідає даним, що зазначені в державному акті серія ІУ-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року. Має місце порушення меж земельних ділянок АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , зокрема накладання частини земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно державного акта серія ІУ-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року на сусідні земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Фактичне розташування будівель відносно меж земельних ділянок не відповідає правовстановлюючим документам на ці земельні ділянки, а саме частина земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно правовстановлюючих документів, знаходиться під існуючими будівлями сусіднього домогосподарства АДРЕСА_2 , тобто не відповідає плану забудови земельної ділянки гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 травня 2016 року скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області Довгуника В.М. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , для ведення селянського господарства, площею 0,1067 га.

В ході судового розгляду встановлено, що металева конструкція будівлі теплиці та господарська споруда цегляного сараю відповідачем ОСОБА_2 збудовані самочинно, оскільки на них відсутні будь-які правовстановлюючі документи.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу та не буде давати можливості встановити межу згідно розмірів вказаних в державному акті добровільно.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а згідно ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні позивачем доведено, що самочинно збудовані відповідачем металева конструкція будівлі теплиці та господарська споруда цегляного сараю порушують право позивача належним чином використовувати належну йому на праві власності земельну ділянку.

Щодо посилання відповідача ОСОБА_2 на ті обставини, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження № 0001377 (справа № 307/94/19) про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про те, що останній, не будучи 11 березня 1999 року головою Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області та не маючи відповідних повноважень, підписав Державний акт на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 на ім`я позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,475 га, то таке на думку суду не є підставою для відмови у позові на час розгляду даної справи в суді, оскільки щодо цього державного акту на право приватної власності на землю діє презумпція дійсності до того часу, поки його не буде скасовано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1 409,60 гривень слід стягнути з відповідача, та на відповідача також слід покласти витрати по оплаті вартості експертизи в сумі 18 840,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 18, 133, 141, 142, 200, 206, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 376, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання знести металеву конструкцію споруди теплиці та господарські будівлі та зобов`язання не чинити перешкоди при відновленні межі на місці металевої конструкції споруди теплиці та господарських будівель та при встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 задовольнити.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 знести металеву конструкцію споруди теплиці, розібравши її повністю, та частково знести господарську будівлю будинковолодіння АДРЕСА_2 , розібравши цю господарську будівлю таким чином, щоб залишилися тільки конструкції фундаментів та стін, які б не доходили до межі спірних будинковолодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , не менше як на 1,0 метр, зокрема, розібрати на цій господарській будівлі конструкцію перекриття та дахові конструкції.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_1 при відновленні межі на місці металевої конструкції споруди теплиці та частини господарської будівлі та при встановленні огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 , згідно розмірів вказаних у Державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, ділянка АДРЕСА_4 .

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 1 409,60 (Одну тисячу чотиристо дев`ять гривень 60 копійок) гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 16 лютого 2021 року.

Головуюча суддя: Сойма М.М.