Номер провадження: 22-ц/813/7475/21
Номер справи місцевого суду: 522/2775/21
Головуючий у першій інстанції Кузнецова В. В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Гірняк Л.А., Цюри Т.В.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року про повернення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків,-

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року позов визнано неподаним та повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, 31 березня 2021 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали, та просила суд скасувати ухвалу, а також звільнити її від сплати судового збору з огляду на приписи ст. 129 Конституції України, заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали не надала.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 травня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про звільнення її від сплати судового збору, апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам, встановленим ст.ст.356, 357 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 454 грн.; не надано копії апеляційної скарги до кількості учасників у справі та не подано клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення.

Для усунення зазначених недоліків апелянту було надано десятиденний строк з дня отримання апелянтом копії ухвали.

Копію вказаної ухвали було направлено ОСОБА_1 на адресу вказану нею в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалу Одеського апеляційного суду від 07 травня 2021 року було отримано ОСОБА_1 26 травня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24 ).

08 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою в якій просила додати в резолютивну частину ухвали Одеського апеляційного суду від 07 травня 2021 року «за статтею 129 Конституції України», висвітлити питання щодо абзацу 2 її заяви (щодо сплати судового збору) та надати час для уточнення правової позиції позивача.

Апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Згідно частин 3 та 4 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подача апеляційної скарги є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу апеляційної скарги передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, положення якого не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюються порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об`єкти справлення судового збору, а також встановлюють звільнення від сплати судового збору.

Також оплата судового збору передбачено ст. 356 ЦПК України, тому відповідно до вказаних норм процесуального права, підлягає застосуванню спеціального закону.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3,5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, апелянткою не надано належних та допустимих доказів, щодо неможливості сплати судового збору у розмірі та порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у зв`язку з із цим обставини, зазначені вище, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, що відповідає ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що ст.129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня 2001 року).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 травня 2021 року було надано ОСОБА_1 строк, для усунення недоліків апеляційної скарги, було роз`яснено, що звертаючись до суду з заявою про звільнення від сплати судового збору, необхідно надати докази на підтвердження скрутного матеріального становища, однак апелянт не надала жодного доказу на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі або апелянт звільнена за законом від сплати судового збору.

Отже, вбачається ОСОБА_1 навіть частково не усунула недоліки, які зазначені в вищевказаній ухвалі, а саме: суду апеляційної інстанції на виконання вимог діючих норм ЦПК України: не надала квитанцію про сплату судового збору або докази про звільнення від сплати судового збору, не надала належно оформлену апеляційну скаргу з копіями до кількості учасників справи, не звернулась до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року про повернення позову із зазначенням підстав для поновлення строку.

Також, ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про продовження строку для усунення недоліків по апеляційній скарзі, а також з заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору у відповідності до ст. 136 ЦПК України, тому суд прийшов до висновку, що, у встановлений строк, недоліки апеляційної скарги апелянтом усунені не були.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 отримала копію ухвали Одеського апеляційного суду від 07 травня 2021 року про залишення апеляційної скарги без руху 26 травня 2021 року, однак звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою 08 червня 2021 року, тобто з пропуском десятиденного строку для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що її подала.

Враховуючи, що недоліки апеляційної скарги, у встановлений строк не усунуті, апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України.

Одночасно апелянту роз`ясняється, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 знову звернутися до суду, однак вже з виправленою апеляційною скаргою наухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року про повернення позову, для розгляду в апеляційній інстанції.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 березня 2021 року про повернення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий ________________ О.С. Комлева

Судді ________________ Л.А. Гірняк

________________Т.В. Цюра