Номер провадження: 22-ц/813/4470/21
Номер справи місцевого суду: 500/5174/19
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітрон Шиппінг» про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року клопотання представника ТОВ «Сітрон Шиппінг» про передачу справи іншому суду за належною підсудністю (юрисдикцією) - задоволено. Цивільну справу №500/5174/19 (провадження №2/946/2433/20) за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ТОВ «Сітрон Шиппінг» про стягнення суми направлено до Приморського районного суду м.Одеси за підсудністю.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційну скаргу вмотивовано тим, що правовідносини по справі регулюються нормами спадкового, трудового і страхового права. Згідно спадкового права позивач успадкувала майнові і немайнові права. Майнові права зумовлені трудовими відносинами (трудовим договором) її батька з компанією відповідача. Вже з контракту вбачається страхові правовідносини по договору страхування її батька з роботодавцем - компанією відповідача. Загиблий батько неповнолітньої позивачки не був стороною по договору страхування, проте він був вигодонабувачем, але як вигодонабувача його права обумовлювались, виходячи із трудового договору (контракту).

Апелянт зазначає, що відповідач в клопотанні та суд в ухвалі суду приходить до висновку, що підставою і предметом позову є страхові правовідносини.

Апелянт наголошує, що договір страхування - це договір про надання послуг, і в страховому законодавстві вказано, що страхування - це вид господарської діяльності по наданню послуг.

Апелянт посилається на статтю 22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Також апелянт посилається на ч. 3, 5 ст.28 ЦПК України, відповідно до яких позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди. Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

На підставі вказаного апелянт наголошує, що справа підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За матеріалами справи вбачається, що у липні 2019 року представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , адвокат Рубцов В.Г. звернувся до Ізмаїльського районного суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ «Сітрон Шиппінг». Позов вмотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, знаходячись у закордонному рейсі на судні «Солка 2». Вказане судно було застраховано відповідачем в ТОВ «СК «Согласие». При цьому страхування відповідальності перед членами екіпажу застрахованого судна в наслідок захворювання або смерті в наслідок захворювання складало в сумі 50000 доларів США. Після смерті ОСОБА_3 його спадкоємцями є дружина - ОСОБА_1 та донька - ОСОБА_2 . ОСОБА_1 отримала страхову суму 24700 доларів США. Інша частина страхового відшкодування, спадкоємицею якого є донька ОСОБА_2 , виплачена не була. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2020 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Ситрон Шиппинг» на користь ОСОБА_1 25000 доларів США страхового відшкодування та 18200 грн. судових витрат. Стягнуто з ТОВ «Ситрон Шиппинг» на користь держави 9194 грн. 55коп.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 червня 2020 року заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11 лютого 2020 року скасовано, Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У липні 2020 року представник відповідача звернувся до районного суду з клопотанням про передачу справи іншому суду за належною підступністю, посилаючись на ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

У вересні 2020 року представник позивача подав до районного суду заперечення на клопотанням відповідача, вказуючи, що правовідносини у справі регулюються нормами спадкового, трудового, страхового права, при цьому договір страхування є договором про надання послуг, у зв`язку з чим адвокат посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» та на ст. 28 ЦПК України, що передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2020 року клопотання представника відповідача про передачу справи іншому суду за належною підсудністю (юрисдикцією) - задоволено. Цивільну справу направлено до Приморського районного суду м.Одеси за підсудністю.

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання відповідача про направлення цивільної справи до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю, районний суд виходив з того, що за ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду з огляду на таке.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд та передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом територіальної підсудності, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (частина 2 статті 27 ЦПК України)

Статтею 28 ЦПК України встановлено правила підсудності справ за вибором позивача (альтернативна підсудність).

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливості звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), встановлюється можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлюється альтернатива - можливість для позивача обирати один із двох чи декількох судів.

Згідно з ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до Преамбули до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів

Положенням статті 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Слід зазначити, що положення Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, поширюються на правовідносини, що виникають безпосередньо між фізичної особою, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити послугу, що надається, та суб`єктом господарювання, який надає такі послуги.

Пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку виникли відносини з договору страхування, а тому вони підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» не заслуговують на увагу, з огляду на те, що споживачем у розумінні цього Закону був батько позивача - ОСОБА_3 , який був вигодонабувачем у договорі страхування, а тому у даній справі на позивача не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Правовідносини ж, що склалися між сторонами у даній справі, виникли у зв`язку з спадкуванням ОСОБА_2 прав та обов`язків після смерті її батька, в тому числі і на можливу виплату страхового відшкодування, та не носять договірний характер, тому на них не поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «Сітрон Шиппінг», , є: 65012, Одеська область, місто Одеса, вул. Осипова, буд. 39.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для передання справи за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

ЄСПЛ вказував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 вересня 2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Поний текст постанови складено: 25.06.2021 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова