Провадження № 2/742/33/21
Єдиний унікальний № 742/44/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Бездідька В.М., при секретарі Голушко Н.А., за участю первісного позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , первісного відповідача ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна,-

встановив:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про виділення йому в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя 3/4 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачу виділити у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнення з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частини вартості проданого автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 85767,50 грн.; стягнення з ОСОБА_3 на його користь суми заборгованості за іпотечним договором в розмірі 141661,73 грн., 1/2 частини коштів за сплачені ним борги по сплаті за тепловодотопостачання, водовідведення та електроенергію в розмірі відповідно 11574,67 грн.; стягнення з відповідача на його користь понесені судові витрати,мотивуючи вимоги наступним.

З 12 серпня 2006 року по 17.09.2019 року, позивач та відповідач перебували в шлюбі, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17.09.2019 року. За час спільного проживання в шлюбі ними придбано наступне майно: 17.05.2010 року ј частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було оформлено на дружину ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частину житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який було оформлено на дружину ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я позивача придбана квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . За вказану квартиру позивач лишився винен продавцям 160 000 грн., у зв`язку з чим був оформлений іпотечний договір на забезпечення кредитного договору на суму 160 000 грн. Після розлучення, в період з 18.09.2019 року по 11.12.2019 року, позивачем за особисті кошти було сплачено борг за кредитним договором на суму 59095,65 грн. за придбану в кредит квартиру. Залишок боргу на даний час становить 82566,08 грн. Також, позивач вказує, що існують боргові зобов`язання з оплати комунальних послуг за період з січня 2017 року по 01 серпня 2019 року у розмірі 10727 грн. 12 коп. на користь КП «Прилукитепловодопостачання» по житловому будинку, 11089,27 на користь КП «Прилукитепловодопостачання» по квартирі, за електроенергію в сумі 1332,96 грн., всього 23149,35 грн., з яких 1/2 частину необхідно стягнути з відповідача в розмірі 11574,67 грн. Крім вищеперерахованого нерухомого майна, в період шлюбу на ім`я дружини ОСОБА_3 придбаний автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 , який дружина позивача, без його на то згоди, 15.06.2019 року, після подання заяви до суду про розірвання шлюбу продала ОСОБА_6 за 171 535 грн.

31.01.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю. Відповідач вказує, що 3/4 частини житлового будинку придбано за кошти, які вона отримала від продажу квартири, яка дісталася їй у спадок після смерті її матері, у квартирі відповідач жодного дня не проживала та не була зареєстрована, так як позивач використовує її для власних потреб, а саме, здає в найм, а кошти від проданого в період шлюбу автомобіля були використані на потреби сім`ї. Щодо заборгованості за комунальні послуги вказує, що такими послугами не користується, відповідні договори не укладені на її ім`я, як на споживача послуг.

11.02.2020 року відповідачем подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада, площею 1.00 га в межах згідно з планом, у тому числі 1 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства - спільною сумісною власністю подружжя; визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/4 частину земельної ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада, площею 1.0 га, тобто на 0.50 га, в межах згідно з планом, у тому числі 0,50 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені по справі судові витрати, мотивуючи вимоги наступним.

Звертаючись до суду із відповідною позовною заявою, ОСОБА_1 зазначив не все майно, яке було придбано ними у шлюбі. Так, 12 серпня 2006 року було зареєстровано шлюб між сторонами, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року. Вказане рішення набрало законної сили 18 жовтня 2019 року. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - донька ОСОБА_9 . 06 травня 2016 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу придбав у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада, площею 2.00 га в межах згідно з планом, у тому числі 2 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Продаж даної земельної ділянки здійснено за 3000 грн., які продавець отримав до підписання даного договору. Зазначена ціна є остаточною і змінам після укладання цього договору не підлягає. При цьому ринкова вартість вказаної земельної ділянки є значно вищою, ніж визначена сторонами ціна продажу. За даним договором співвласником цього нерухомого майна є ОСОБА_5 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 залучає її до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки вказана земельна ділянка між співвласниками не поділена в натурі. Вказує, що станом на день укладання даного договору, ОСОБА_3 , як дружина позивача, та ОСОБА_10 , як чоловік іншого покупця, надавали відповідні письмові заяви про згоду на укладання цього договору. За таких обставин ОСОБА_3 вважає, що 1/2 частина вказаної земельної ділянки є спільною сумісною власністю подружжя.

24.02.2020 року від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково, а саме, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, в решті відмовити, так як вартість правничої допомоги є завищеною та не підтвердженою жодними доказами.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.01.2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_7 , Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» про поділ майна подружжя та призначено підготовче засідання по цивільній справі.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.03.2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_7 , Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» про поділ майна подружжя.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_7 , Публічне Акціонерне Товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» про поділ майна подружжя та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.04.2021 року за заявою представника позивача за первісним позовом залишено без розгляду вимоги щодо виділення ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя 3/4 частини житлового будинку з належною частиною господарсько-побутових будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідачу виділити у власність квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; стягнення з ОСОБА_3 на його користь суми заборгованості за іпотечним договором в розмірі 141661,73 грн., 1/2 частини коштів за сплачені ним борги по сплаті за тепловодотопостачання, водовідведення та електроенергію в розмірі відповідно 11574,67 грн.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частини вартості проданого автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA, д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 85767,50 грн. та стягнення з відповідача на його користь понесені судові витрати підтримали та просили задовольнити з підстав наведених в позовні заяві. Щодо задоволення вимог за зустрічним позовом не заперечили.

В судовому засіданні відповідач за первісним позовом та її представник заперечили проти задоволення вимог за первісним позовом з підстав наведених у відзиві, зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

12 серпня 2006 року зареєстровано шлюб між мною та ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 вересня 2019 року, рішення набрало законної сили 18 жовтня 2019 року (а.с.60, зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_9 , батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.58, зворот).

06 травня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу набули у власність земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада, площею 2.00 га в межах згідно з планом, у тому числі 2 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Продаж даної земельної ділянки здійснено за 3000 грн. (а.с.52-54).

Згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу оформленого в сервісному центрі МВС 7442 РСЦ в чернігівській області 15.06.2019 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_6 автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA, вартість якого 171535,00 грн. (а.с.59, зворот).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок доказування і подачу доказів передбачає також і стаття 81 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 статті 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно статті 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою, а при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю є спільною сумісною власністю, при цьому, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки у праві спільної сумісної власності є рівними, а у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина і чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні спірний автомобіль проданий у період шлюбу ОСОБА_6 , який, як визнав сам позивач за первісним позовом є його другом, отже, суд дійшов висновку про те, що позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не міг не знати про продаж автомобіля, а оскільки майно продано в період коли сторони перебували в шлюбі кошти використані на потреби сім`ї. Подані довідки про зареєстрованих осіб достовірно не свідчать про те, що сторони фактично не проживали разом однією сім`єю. За таких обставин в задоволенні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка придбана в шлюбі, а відповідач за зустрічним позовом не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , отже, вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Згідно ч.1.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

У відповідності зі ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.

Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст.137 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні висновки викладено в постанові Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15.04.2021, справа №160/6899/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, такий правовий висновок також сформульовано постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20), від 5 березня 2021 року (справа № 200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року (справа №922/445/19).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним надала суду акт виконаних послуг від 15.06.2021 на суму 14000,00 грн., договір про адвокатських послуг від 21.01.2020, договір про надання адвокатських послуг від 02.01.2021, ордер на надання правової допомоги, свідоцтво про право найняття адвокатською діяльністю, квитанцію на суму 7000,00 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним на користь відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви в сумі 840,80 грн., подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 14000,00 грн.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним на користь відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом судові витрати в сумі 15261,20 грн.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання спільним сумісним майном подружжя та визнання права власності на половину такого майна - задовольнити.

Визнати земельну ділянку, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська Сільська рада, площею 1,00 га в межах згідно з планом, у тому числі 1 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства - спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська Сільська рада, площею 1,00 га, тобто на 0,50 га, в межах згідно з планом, у тому числі 0,50 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0326, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 15261,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 .

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 .

Третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_6 .

Суддя В.М. Бездідько