Провадження №2/337/1470/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який обґрунтовує тим, що рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021р. на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись, крім іншого, на те, що розмір аліментів повинен бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та вказуючи, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен керуватись в першу чергу максимальним забезпеченням прав дітей, просить змінити спосіб стягнення аліментів на дитину та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При цьому вказує, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в такому розмірі, оскільки є фізично здоровим, працездатним чоловіком, який займається підприємницькою діяльністю, інших аліментних зобов`язань та утриманців не має.

Ухвалою суду від 12.05.2021р. у справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Від представника відповідача адвоката Ярошенко О.О. до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу у відсутність сторони відповідача, ухвалити рішення, врахувавши той факт, що ОСОБА_2 своєчасно сплачує аліменти, заборгованості не має, аліменти у твердій грошовій сумі двічі були визначені судовим рішенням за ініціативою саме позивачки ОСОБА_1 .

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підстав доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.3, ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2--2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1).

Правилами ч.5 ст.182 СК передбачене право того з батьків, з ким проживає дитина, на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст. 183,184 СК України.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сукупний аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вибір способу стягнення аліментів (частка доходу або тверда грошова сума) є правом стягувача. Будь-яких умов для застосування альтернативи діюче (в редакції з 17 травня 2017 року) сімейне законодавство не містить. Це право стягувача не носить одноразового характеру та може бути ним реалізоване у будь-який час в межах дії обов`язку щодо утримання дитини. Стягувач має право не тільки обрати той чи інший спосіб стягнення аліментів, а й змінити як розмір стягнення за умов, передбачених ст.192 СК України, так і спосіб стягнення (ч.3 ст.181 СК України).

Але підстави зміни розміру та зміни способу стягнення не є цілком тотожними. Тоді як підстави зміни розміру передбачені ст.192 СК України, підстави зміни способу прямо не зазначені.

Враховуючи, що запровадження альтернативи у виборі способу стягнення аліментів та право на його зміну мало на меті посилення захисту прав дитини на належне утримання, можна дійти висновку, що підставою для зміни способу мають бути саме ці обставини.

Отже, звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, стягувач має обґрунтувати, що саме такий спосіб за конкретних умов має сприяти найкращому забезпеченню гармонійного розвитку дитини.

Суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мають обов`язок щодо утримання дитини.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.03.2021р. у справі ЄУН 337/3806/20, яке набрало законної сили 23.04.2021р., змінено розмір аліментів, визначений судовим наказом Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.06.2020р. ЄУН №337/2312/20, з урахуванням ухвали Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28.08.2020р., вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Даних про те, що у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки, матеріали справи не містять.

Прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років складав з 1 липня 2020 року 1859 грн., з 1 грудня 2020 року -1921 грн. та систематично збільшується. Від 1 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років запланований в розмірі 2 013 грн.

Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (ч.2 ст.184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини.

Вирішуючи питання в частині визначення конкретного розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує істотні для даної справи обставини, які передбачені ст.182 СК України, зокрема, вік дитини 4 роки, те, що вона матеріально не захищена, потребує належного утримання, а також мінімальний розмір аліментів, визначений законом, і обов`язок обох батьків утримувати свою неповнолітню дитину.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та інтереси неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 СК України, суд вважає можливим змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, новий розмір аліментів необхідно застосовувати виключно з дня набрання даним рішенням законної сили. Підстав для негайного виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, суд не вбачає.

Посилання представника відповідача в заяві до суду на те, що відповідач своєчасно сплачує аліменти, заборгованості не має, а позивачка вже визначилась раніше зі способом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не позбавляють стягувача права зміну способу та визначення розміру аліментів за судовим рішенням.

В той же час суд враховує, що будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування неможливості сплати аліментів в такому розмірі відповідач суду не надав, в судове засідання не прибув і жодним чином позовні вимоги не спростував.

Суд вважає, що визначений розмір частки заробітку (доходу) відповідача не позбавляє його права (за наявності умов) на зміну цього розміру.

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі даної позовної заяви, зокрема за вимоги про зміну способу стягнення аліментів, тому судовий збір в сумі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.141, 180-184, 185, 192 СК України, 15,16 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2021 року у справі ЄУН 337/3806/20 у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. та стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова