Справа № 308/5261/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 грудня 2020 року, головуючий суддя Придачук О.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який мотивує тим, що 08 червня 2017 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Ужгородському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дитина син ОСОБА_3 .

Сторони разом не проживають, шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами закінчились та взагалі відсутнє будь-яке спілкування.

Також, вказує, що відповідач має постійний дохід, однак свідомо ухилився від виконання батьківських обов`язків, позивачка забезпечує дитину одноосібно.

На підставі вищенаведеного, збереження їх сім`ї та подальше спільне життя є неможливим.

Відтак, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути на її користь на утримання сина аліменти у розмірі ј від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 , адвокат Ставичний П.І. за погодженням із позивачкою подав до суду заяву про уточнення позовних вимог в частині, що стосується стягнення аліментів, відповідно до якої, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розмірі 4500 гривень щомісяця, починаючи з моменту звернення позивача до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 11 грудня 2020 року уточнений позов задоволено частково.

Шлюб укладений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі, а саме 3500 грн. 00 коп. (три тисячі п`ятсот гривень) щомісяця, починаючи з 14.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні решти уточненого позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити в частині визначення розміру стягнення аліментів та присудити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 14.01.2021 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині стягнення аліментів, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею (а.с.8).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів, врахував вищенаведені обставини, визначив достатню і розумну суму аліментів, враховуючи вік дітей, стан здоров`я та обставини, передбачені ст. 182 СК України.

Не спростовують обґрунтованості рішення і доводи апеляційної скарги про те, що він ніде не працює, оскільки, посилаючись на дану обставину, відповідач всупереч положенням ч. 3 ст. 12 та ст. 81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається, відповідач є молодим за віком та працездатним, доказів того, що за станом здоров`я відповідач не має змоги працювати, останнім не надано, що свідчить про можливість відповідача працевлаштуватися, отримувати дохід та, відповідно, надавати матеріальну допомогу своїй дитині.

Даючи оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія приходить до висновку про недоцільність зменшення розміру аліментів, оскільки вищевказана сума (3500 грн.) є розумною і достатньою для забезпечення матеріальних потреб неповнолітньої.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді