У Х В А Л А

09 червня 2021 року м. Київ

справа 367/3748/15

провадження № 22-з/824/550/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Усунуто перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною позивачу земельною ділянкою, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати паркан, зведений на земельній ділянці ОСОБА_2 та звільнити вказану земельну ділянку 0,23 м в північній частині паркану (огорожі). В решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 06 вересня 2018 року змінено в частині визначення зобов`язання ОСОБА_1 звільнення від паркану, зокрема зазначено, що звільнення від паркану вказаної земельної ділянки підлягає від 0,23 м в північній частині до 0,09 м в південній частині паркану (огорожі).

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

18 травня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулась із заявою в порядку ст. 271 ЦПК України, в якій просила роз`яснити резолютивну частину постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року в частині того, яким саме чином усунути перешкоди шляхом демонтажу частини паркану.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 просила задовольнити заяву про роз`яснення резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду.

Позивач ОСОБА_2 заперечував, посилаючись на безпідставність такої заяви.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, ніяких клопотань не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи при цьому змісту судового рішення.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Судовим рішення про роз`яснення якого подано заяву було змінено рішення суду першої інстанції в частині зазначення точних меж звільнення земельної ділянки позивача від паркану.

Тобто, резолютивна частина Постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року є чіткою і зрозумілою, двозначних висловів не містить, а прохання у заяві ОСОБА_1 роз`яснити, яким саме чином демонтувати частини паркану, фактично зводиться до нерозуміння нею мотивації судового рішення першої інстанції про часткове задоволення позову та внесення в текст рішення нових даних, тобто змін у його суть, а тому відсутні підстави, передбачені ст. 271 ЦПК України, для роз`яснення постанови суду.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 14.06.2021 року

Головуючий:

Судді: