Справа № 583/1025/21
08 червня 2021 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Ільченко В.М.
за участю секретаря Верби Н.О.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про реальний поділ спадкового майна,
Ухвалою суду від 12.04.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 29.04.2021 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві та просили їх задовольнити.
Відповідачі правом подати відзив на позовну заяву не скористалися.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, відповідач ОСОБА_3 покинув залу судового засідання без поважної причини, зазначивши, що відмовляється брати участь в судовому засіданні без участі відповідача ОСОБА_4 . Будь-яких доказів, які підтверджують неможливість участі у судовому засіданні відповідачі не надали.
Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати сторін ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим повторно 30.01.2019 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. (а.с.9).
Після смерті ОСОБА_5 відкрито спадкову справу № 251/2018. За життя ОСОБА_5 не залишила заповіт. З заявами про прийняття спадщини звернулися її сини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2005 серії ВСЕ № 869482, ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташованого на приватизованій земельній ділянці; приватної земельної ділянки площею 0,85 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,60 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю I-CM № 017102 від 17.02.1998 на підставі рішення виконкому Бугруватської сільської ради від 18.12.1997 № 48; приватної земельної ділянки площею 3,72 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Бугруватської сільської ради, яка належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії СМ № 022230 від 31.07.2000. (а.с. 14-15).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2005 серії ВСЕ № 869485, ОСОБА_5 , прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з грошового зберігання з відповідними процентами та компенсаційної виплати, що знаходиться в Ощадбанку № 2833/01 м. Охтирка, на рахунках № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , які належали померлому на підставі довідки № 508 від 21.09.2005, виданої Ощадбанком № 2833 м. Охтирка; трактора моделі ЮМЗ-6КМ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 07 квітня 2000 року Інспекцією держтехнагляду, який належав померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 , виданого інспекцією держтехнагляду м. Охтирка 07.04.2000. (а.с.20).
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 180112, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСЕ 869481 від 18.11.2005, зареєстрованого в реєстрі № 2313 Охтирською райдержнотконторою, є власницею земельної ділянки 3,7156 га, розташованої на території Бугруватської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с.22).
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 389888, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСЕ 869480 від 18.11.2005, є власницею земельної ділянки 0,3100 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства. (а.с.26).
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 389887, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСЕ 869480 від 18.11.2005, є власницею земельної ділянки площею 0,2955 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства. (а.с.28).
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 389886, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВСЕ 869480 від 18.11.2005, є власницею земельної ділянки площею 0,2499 га, розташованої в АДРЕСА_1 , для ведення індивідуального житлового будівництва. (а.с. 30).
Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 25.09.2020 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке належало його матері ОСОБА_5 , так як відсутні документи (не були надані спадкоємцем) чи будь-яка інформація щодо належності цього майна спадкодавцеві, яке було зареєстровано за життя згідно норм діючого законодавства. (а.с.11).
Згідно даних реєстру територіальної громади Сихівського району м. Львова ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 04.04.2018. (а.с.37,38).
Згідно довідки Бугруватського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 09.04.2021 № 02-27-50, на території АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с.39).
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).
За частинами 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 7 ст. 319 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1-2 ст. 321 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 ЦК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними і визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України).
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуютьсяспільним майном, відповідної матеріальної компенсації (ч. 3 ст. 358 ЦК України).
В той же час, як визначено ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно з ч. 1 статті 86, ч.ч. 3, 4 статті 88 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність). Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання у володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Враховуючи, що кожний із співвласників спільної часткової власності, маючи відповідні правомочності відносно своєї частки, вправі вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки, інші співвласники не мають права перешкоджати такому виділу. У випадку виділення співвласник отримує свою частку земельної ділянки в натурі і вибуває із співвласників.
Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.
Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
Враховуючи, що за життя ОСОБА_5 заповіту не залишила, з заявами про прийняття спадщини звернулися її троє синів, тобто частки спадкоємців у спадщині є рівними по 1/3 частині.
Встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо виділу часток спадкового майна в натурі.
Зі звіту з оцінки майна вбачається, що ринкова вартість житлового будинку з прибудовою та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 становить 225050 гривень. (а.с.12).
Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-1443цс16 дійшов висновку, що «з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».
Аналогічної правової позиції притримується Верховний суд і в постанові від 06.04.2020 року в справі №725/602/18.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Встановлено, що загальна вартість спадкового майна становить 402 515 грн., що відповідачами не спростовано.
Позивачу належить 1/3 частина спадкового майна, що становить 134 171,66 грн.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Доказів та доводів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, учасники справи не надали.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, на користь позивача з відповідачів в дольовому порядку підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, зокрема: 1341,70 грн судового збору, 621 грн оплата за послуги КП ОМР «БТІ та АПР» за отримання копій документів на будинок та 2450 грн оплата оцінки експертом будинку, земельних ділянок, трактора, а всього 3791,70 грн, по 1895,85 грн. з кожного відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
В порядку реального поділу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) в натурі та визнати за ним право власності на:
- трактор моделі ЮМЗ-6КМ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , видане 07 квітня 2000 року ІДТН Сумської ОДА у Охтирському районі;
Стягнути зі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) 1895,85 грн (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять грн 85 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.
Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (РНОКПП НОМЕР_10 , України, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ) 1895,85 грн (одна тисяча вісімсот дев`яносто п`ять грн 85 коп.) в рахунок відшкодування судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 15 червня 2021 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко