РІШЕННЯ

іменем України

10 лютого 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в інтересах якого дії адвокат Сисенко Олександр Анатолійович, про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Луганська область, м. Сватове, майдан Злагоди, буд. 25,

за участі заявника ОСОБА_1 ,-

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Малиновськ Тагайського району Улянівської області, та яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 , та встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Малиновськ Тагайського району Улянівської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області внаслідок хронічної серцевої недостатності. В обґрунтування заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області померла його мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Нимбуло здійснено поховання померлої, але отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, яка видана закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таки чином, медичне свідоцтво про смерть, яке видане на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним та позбавляє права оформити свідоцтво про смерть належного зразку для отримання допомоги на поховання та оформлення документів на спадщину. Під час збору документів для оформлення свідоцтва про смерть належного зразку виявилося, що заявник не має документального підтвердження родинних відносин із матір`ю, оскільки на першій сторінці паспорту його матері, складеної українською мовою, її прізвище вказане як « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_4 », як зазначено прізвище у його паспорті. Вказана розбіжність у написанні прізвищ пов`язана із труднощами перекладу прізвища із російської на українську мову. Встановлення даного факту родинних відносин необхідне заявнику для оформлення свідоцтва про смерть померлої матері та отримання відповідних виплат.

Заявник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи на розсуд суду та у відсутність представника (а.с. 40).

Заявник ОСОБА_1 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, суду пояснив, що після смерті батька в 2001 році у його матері ОСОБА_2 значно погіршився стан здоров`я та він забрав її до себе, а з часом придбав для неї однокімнатну квартиру поблизу. Він постійно здійснював догляд за матір`ю до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Мати померла в м. Молодогвардійську, організацією поховання займався він з дружиною. Зауважив, що за життя мати завжди визнавала його за сина та жодних проблем, пов`язаних з розбіжностями у його прізвищі та прізвищі матері не виникало.

Свідок ОСОБА_5 , допитана в судовому засіданні пояснила, що є дружиною заявника та їй достеменно відомо про те, що ОСОБА_2 є матір`ю її чоловіка. Вони разом з чоловіком забрали його матір до себе після смерті батька, чоловік доглядав за нею, відносини між ними були дуже гарними, родинними. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла в м. Молодгвардійську та вони разом з чоловіком займалися її похованням. Розбіжності в написанні прізвищ сина та його матері виявили лише після смерті останньої.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка та дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, та суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 (мовою оригіналу « ОСОБА_6 »), ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , виданого 01 жовтня 1951 року, в графі «мати» зазначена (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 » (а.с. 5).

Як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № 665/21.13-115 від 14.12.2020 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та Актового запису про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 не виявлено (а.с. 40).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія НОМЕР_2 , виданого Молодогвардійським МВ УМВС України в Луганській області 17.12.1999 року, російською мовою його прізвище зазначено як « ОСОБА_8 » (а.с. 4).

Згідно копії паспорту громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 , виданого Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 11.11.1997 року, російською мовою її прізвище зазначено як « ОСОБА_8 » (а.с. 6).

Як вбачається з копії заповіту, складеного ОСОБА_2 22 жовтня 2002 року, все своє майно, яке їй належатиме на момент смерті вона заповідала ОСОБА_1 (прізвище російською мовою ОСОБА_8 ) (а.с.52).

Таким чином, труднощі з підтвердженням родинних відносин між заявником та його матір`ю ОСОБА_2 виникли внаслідок перекладу прізвищ заявника та його матері.

Крім того, встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, так як вона не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на отримання відповідних виплат.

Що стосується встановлення факту смерті, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 27 лютого 2020 року заявник отримав Лікарське свідоцтво про смерть № 32 від 27.02.2020 року (а.с. 11).

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було надано відмову № 517/21.13-115 від 20.10.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с. 18).

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Місто Молодогвардійськ міста Сорокине Луганської області відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією (Указ Президента України від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію вказане рішення Ради Нацбезпеки і оборони України, Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»).

Таким чином, встановлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення, оскільки надасть заявнику право на проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься в довідці про укладення шлюбу № 94/13.1.12.12-03 від 21.03.2017 року лікарняному свідоцтві про смерті № 79 від 10 березня 2020 року, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог щодо встановлення фактів родинних відносин та смерті є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області, підтверджується також письмовими доказами, а саме: медичною документацією на ім`я ОСОБА_2 , документами щодо організації поховання та фото з кладовища (а.с.11, 12-13) та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 317, 354 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат Сисенко Олександр Анатолійович, про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в селі Васильївськ Кувандикського району Оренбурзької області є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Малиновськ Тагайського району Улянівської області.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася в селі Малиновськ Тагайського району Улянівської області, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганській області.

Роз`яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2021 року.

Суддя А.С. Река