Справа № 658/1453/21
(провадження № 2-о/658/48/21)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Лященко В.В.,

за участю: секретаря Яковлєвої А.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каховці Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту постійного проживання особи на території України,

встановив:

В травні 2021 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона є громадянкою Російської Федерації, проте на даний час має намір отримати громадянство України. При зверненні до Каховського РВ УДМС України в Херсонській області їй було роз`яснено, що для набуття громадянства України за народженням залежить від статусу батьків, діда чи баби особи, законності та характеру їх проживання в Україні, що також може бути встановлено судом. Оскільки бабуся заявника ОСОБА_3 з 1981 року переїхала на постійне місце проживання до м.Берислава Херсонської області, та є громадянкою України, заявник просить суд встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 серпня 1991 року, в період з 14.10.1981 року по 21.10.2000 року.

Ухвалою суду від 06.05.2021 року було відкрито провадження у справі.

17.06.2021 року представник УДМС України в Херсонській області подав до суду письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_2 має підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України», оскільки відповідно до наданих копій документів баба заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України».Враховуючи вищевикладене, УДМС покладається на розсуд суду при вирішенні щодо встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3 на території України станом до 24.08.1991 року.

Представник заявника в судовому засіданні уточнила вимоги просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом до 24 серпня 1991 року, на задоволені уточнених вимог наполягала.

Представник УДМС України в Херсонській області в судове засідання не з`явився, заявою від 17.06.2021 року просив справу розглядати за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Так, у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 .

Відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.08.2001 року ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Уренгой Пуровської області Ямало-Ненецького автономного округу Росії, матір ОСОБА_4 .

З копії трудової книжки ОСОБА_3 від 09.07.1965 року вбачається, що остання працювала в «Об`єднанні підприємств громадського харчування Бериславської РСС» у період з 08.02.1983 року по 03.05.1995 рік, що також підтверджується довідкою УКООПСПІЛКИ від 05.01.2021 року.

Суд зазначає, що належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб врегульовано Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок № 215/2001).

Відповідно до положень Порядку № 215/2001 передбачена можливість для іноземців та осіб без громадянства набути громадянство України, зокрема, на підставі частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України».

Так, згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 підтвердила, що в 1981 році приїхала на постійне місце проживання в м. Берислав Херсонської області, в період з 1983 по 1995 роки безперервно працювала в установі Бериславська райспоживспілка. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт того, що ОСОБА_3 є бабусею заявника, яка станом на 24.08.1991 року проживала в м.Бериславі. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства України, зважаючи на те, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт постійного проживання ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року, при цьому встановлення такого факту дасть можливість заявнику на законних підставах отримати паспорт громадянина України, в порядку ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Тубан Кулєво Туймазинського району Башкирії, на території України станом до 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Суддя В. В. Лященко