Головуючий у суді першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року місто Київ

справа № 759/22908/20 провадження№22/824/3282/2021

Київський апеляцій суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку

«Петрицького 21»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену 22 грудня 2020 року у складі судді Журебиди О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. з позовом до ОСББ «Петрицького 21» про захист прав споживачів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справ за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Петрицького 21» про захист прав споживачів.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Зокрема вказує на те, що висновок суду першої інстанції про те, що даний спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства є помилковим, оскільки спір у даній справі не є корпоративним, не є спором, що виник з господарських правовідносин, він виник з цивільних правовідносин між фізичною особою - співвласником багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, а тому має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

В судове засідання учасники справи не з`явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСББ «Петрицького 21» про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи.

Оскільки розгляд справи проводиться за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. з позовом до ОСББ «Петрицького 21» про захист прав споживачів, в якому просив визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 28 лютого 2020 року, оформленого п. 4.8 Протоколу № 2 від 14 березня 2020 року про оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску розмірі 600 грн. з однієї квартири з підстав відсутності обґрунтування відповідачем та погодження загального кошторису, підтвердженого розрахунками та укладеними договорами з виконавцями на відповідні роботи встановлення системи відеоспостереження;

визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 28 лютого 2020 року, оформленого п. 4.7 Протоколу № 2 від 14 березня 2020 року про затвердження разового цільового внеску на благоустрій комплексу з однієї квартири у розмірі 277 грн. з підстав відсутності відповідного обґрунтування відповідачем та погодження загального кошторису підтвердженого розрахунками та укладеними договорами з виконавцями на відповідні роботи на благоустрій комплексу з співвласниками будинку 21.;

визнати незаконним рішення /дії/бездіяльність правління ОСББ «Петрицького 21» щодо відмови надання запитуваної позивачем інформації щодо розрахунків/кошторису, витрат, актів виконаних робіт на оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску у розмірі 600 грн. з однієї квартири, та якості роботи цієї системи відеоспостереження в цілому;

визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» щодо відмови надання запитуваної позивачем інформації щодо розрахунків/кошторису, витрат , актів виконаних робіт, спрямованих на благоустрій комплексу за рахунок цільового внеску у розмірі 277 грн. з однієї квартири;

визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 28 лютого 2020 року, оформлене п. 4.8 Протоколу №2 від 14 березня 2020 щодо способу/порядку розподілу витрат на оздоблення системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску у розмірі 600 грн. з однієї квартири, а не пропорційно площі квартири співвласників;

визнати незаконним рішення загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» від 28 лютого 2020 року, оформлене п. 4.7 Протоколу № 2 від 14 березня 2020 щодо способу/порядку розподілу витрат спрямованих на благоустрій комплексу за рахунок цільового внеску у розмірі 277 грн. з однієї квартири, а не пропорційно площі квартири співвласників;

визнати необґрунтованою визначену відповідачем заборгованість позивача за разовий внесок в розмірі 600 грн. з квітня по липень 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 14 червня 2016 року співвласниками квартир та приміщень створено ОСББ «Петрицького 21».

До 01 вересня 2019 року співвласники будинку АДРЕСА_2 сплачували ТОВ ЖБК «Управдом» за житлово-комунальні послуги за обґрунтованим ТОВ ЖБК «Управдом» та затвердженим КМДА тарифом в розмірі 5.07 грн./м2. Окрім цього, за прямими Договорами, співвласники додатково, помісячно сплачували 86 грн. з квартири за Послугу Охорони прибудинкової території та 100 грн. з квартири за Послугу Консьєржів . Позивач має квартиру в будинку АДРЕСА_2 площею 51.1 м2, в якій проживає сам, і щомісяця сплачував ТОВ ЖБК «Управдом» за ЖКП всього 259,08 грн. за тарифом 5.07 грн/ м2, пропорційно площі його квартири. Заявник не сплачував за Послуги Охорони та Консьєржів бо нарахування за ці Послуги не відповідали нормам ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»; ст.7,8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку щодо пропорційного розподілу витрат/ внесків згідно площі квартири співвласників».

Рішенням Загальних зборів ОСББ будинку №21 відмовилося від житлово-комунальних послуг, які надавалися ТОВ ЖБК «Управдом» та перейшло на форму Самоуправління з передачею частини функцій з житлово-комунальних послуг до АОСББ «Відпочинок» та затвердило новий щомісячний тариф/внесок 12,75 грн./ м2 для забезпечення оплати витрат на житлово-комунальних послуги. Співвласникам будинку АДРЕСА_2 не було надано належного обґрунтування структури та складових нового щомісячного внеску, з визначенням та виділенням переліку частини переданих функцій житлово-комунальних послуг до АОСББ «Відпочинок» та їх вартості.

Співвласникам будинку АДРЕСА_2 не було надано можливості ознайомлення з істотними умовами договорів між ОСББ «Петрицького 21» та АОСББ «Відпочинок» про передачу частини функцій житлово-комунальні послуги будинку АДРЕСА_2 .

01 вересня 2019 рішенням Загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» були затверджені щомісячні додаткові внески за охорону прибудинкової території, які раніше сплачувалися співвласниками будинку безпосередньо надавачу/виконавцю послуги за добровільними прямими Договорами, було зроблено примусовими до сплати, і було підвищено до 150 грн. з квартири (раніше було 86 грн.), щомісячні додаткові внески за послуги консьєржів було також зроблено примусовими до сплати і підвищено до 150 грн. з квартири (раніше було 100 грн.). Щомісячний внесок та примусові додаткові внески мали сплачуватися співвласниками будинку АДРЕСА_2 на банківський рахунок Відповідача.

Крім того, рішенням Загальних зборів ОСББ Петрицького 21» співвласників будинку зобов`язано сплатити вступний внесок до АОСББ «Відпочинок» в сумі 500 грн. з квартири, без пояснень природи походження розміру суми 500 грн., призначення цього вступного внеску та принцип порядку/способу його розподілу.

На Загальних Зборах ОСББ «Петрицького 21» 01 серпня 2019 року позивач голосував проти зазначених змін щодо передачі частини функцій з житлово-комунальних послуг до АОСББ «Відпочинок»; проти розміру щомісячного внеску (12,75 грн/м2), без надання співвласникам детального обґрунтування вартості його структурних складових; проти примусових додаткових внесків за Послуги Консьєржів (150 грн. з квартири) та Послуги Охорони (150 грн. з квартири), без відповідних обґрунтувань їх розміру, призначення та врахування пропорційного розподілу плати відповідно до площі квартир співвласників; проти примусового вступного внеску до АОСББ «Відпочинок» в сумі 500 грн. з квартири, без роз`яснень його природи, його призначення, його розміру, та без врахування пропорційного розподілу плати вступного внеску відповідно до площі квартир співвласників. Правлінням ОСББ «Петрицького 21» позивачу було відмовлено в можливості ознайомлення з договорами укладеними Відповідачем з Управляючими, Керуючими справами та Надавачами/Виконавцями житлово-комунальних послуг будинку АДРЕСА_1 . Позивачу було відмовлено в можливості ознайомлення з Договорами укладеними Відповідачем з АОСББ щодо передачі частини функцій житлово-комунальних послуг будинку АДРЕСА_2 до АОСББ «Відпочинок».

01 серпня 2019 рішеннями загальних зборів ОСББ «Петрицького 21» затверджених Протоколом №1 від 16 серпня 2019 року було вирішено:

1. « 2. Затвердити кошторис ОСББ «Петрицького 21» на період з 01 вересня 2019 року по 31 грудня 2012 року в редакції, запропонованій ініціативною групою ОСББ «Петрицького 21» (додаток № 1 до протоколу)»;

2. «3. Затвердити та встановити з 01 вересня 2019 року обов`язкові внески та платежі для співвласників житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 : (нижче 3.1, 3.2, 3.3, 3.4,)»;

3. «3.1. разовий платіж на формування вступного внеску до АОСББ «Відпочинок» в сумі 500 грн. з однієї квартири»;

4. «3.2. щомісячний внесок для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території в розмірі 12.75 грн./м2 за 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення»;

5. «3.3. щомісячний платіж для забезпечення пропускного режиму та організації охорони будинку та прибудинкової території в сумі 150 грн. з однієї квартири»;

6. «3.4. щомісячний платіж для забезпечення диспетчеризації (консьерж-служби) в сумі 150 гри. з однієї квартири»;

7. «5. Затвердити можливість виключення (включення) опційної складової щомісячного внеску, яка призначається на виплату винагороди членам Правління та ревізійній комісії ОСББ «Петрицького 21» у розмірі 1,24 грн. з 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення, на підставі відповідного рішення Правлінням ОСББ «Петрицького 21», оформленого протоколом»

8. «6. Після вступу до складу учасників АОСББ «Відпочинок» з 01 вересня 2019 року передати до АОСББ «Відпочинок» частину функцій з управління та утримання багатоквартирного б АДРЕСА_2 та його прибудинкової території, у відповідності до затверджених у встановленому законодавством порядку статутів та в межах кошторисів ОСББ «Петрицького 21» та АОСББ «Відпочинок»;

9. «7. Ухвалити можливість призупиняти користування внутрішньо будинковими комунікаціями співвласниками-боржниками, які мають заборгованість по сплаті разових та щомісячних внесків, більш ніж 3 місяці, для чого уповноважити Правління та Голову Правління АОСББ «Відпочинок» вчиняти всі необхідні для цього дії та підписати необхідні документи в межах статуту та чинного законодавства».

10. «7. Розірвати з 01 вересня 2019 року індивідуальні договори про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території укладених між власникам житлових, нежитлових приміщень багатоквартирного б. АДРЕСА_2 та ТОВ «Житлово-будівельна компанія «Управдом»

14 лютого 2020 відповідач анонсував скликання Загальних Зборів ОСББ «Петрицького, 21» на 28 лютого 2020 року, опублікувавши проект питань порядку денного Загальних зборів, в якому окремою частиною було викладено Розділ 11: інші питання до якого Відповідачем було віднесено Пропозиції/Питання конкретних співвласників 6удинку №.21, які вони висували/пропонували для голосування співвласниками будинку» 21 на Загальних зборах ОСББ «Петрицького, 21» 28 лютого 2020 року.

Ознайомившись з Підготовчими Документами Загальних зборів ОСББ «Петрицького, 21» 28 лютого 2020 року позивач направив його особисті Пропозиції/ Питання для внесення в порядок денний Загальних зборів ОСББ «Петрицького, 21» 28 лютого 2020 року для голосування співвласниками будинку: 1) «15.02.2020 Вимоги щодо Інформації проведення Загальних зборів 28.02.2020»; 2) «15.02.2020 Вимоги щодо порядку денного проведення Загальних зборів 28.02.2020».

Жодне з Питань/Пропозицій Позивача не було внесено в порядок денний Загальних зборів ОСББ «Петрицького, 21» 28 лютого 2020 року. Загальні збори ОСББ «Петрицького, 21» відбулися 28 лютого 2020 року.

За результатами письмового голосування бюлетенями відповідачем було опубліковано Протокол №2 від 14 березня 2020 року Загальних зборів ОСББ «Петрицького, 21» 28 лютого 2020 року.

На переконання позивача Правління ОСББ «Петрицького, 21» організувало та провело Загальні збори ОСББ з порушеннями прав Позивача, а рішення Загальних зборів ОСББ «Петрицького, 21» від 28 лютого 2020 року, зафіксовані протоколом №2 від 14 березня 2020 року, порушують права та інтереси Позивача.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року відмовлено у відкриті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСБББ «Петрицького-21» про захист прав споживачів

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначав, що позовна заява не містить посилань, що діями чи бездіяльністю відповідача порушені права позивача на користування, розпорядження квартирою АДРЕСА_2 , спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканцем будинку, у якому створено ОСББ, яка має право брати участь у його діяльності, та є фактичним учасником ОСББ «Петрицького-21», цей спір стосується приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку, а тому з урахуванням правових позицій, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15 та від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17, дійшов висновку про те, що справа за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» про захист прав споживачів не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

За змістом статті 19 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком справ, розгляд яких прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

При цьому суди повинні враховувати принцип правової визначеності і не допускати наявності проваджень, а отже, і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами з того ж предмета, але судами різних юрисдикцій.

У свою чергу, предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Тобто, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією цього суду, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Згідно зі 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 Закону № 2866-ІІІ об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Тобто, ОСББ за своїм правовим статусом є особою приватного права (створена в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), метою діяльності якої є реалізація інтересів визначеного кола приватних осіб та вирішення замість них питань у сфері отримання комунальних послуг та послуг утримання будинку і його прибудинкової території, вирішення інших завдань.

Відповідно до пункту 2 статуту ОСББ «Петрицького, 21» воно не є прибутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_2 , в якому створено ОСББ «Петрицького, 21»

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом стало порушення відповідачем, на думку позивача, його прав як співвласника будинку при прийнятті рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького, 21», оформленого протоколом загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Петрицького 21» №2 від 14 березня 2020 року.

Аналіз зазначених обставин справи, суть та суб`єктний склад спірних правовідносин дає підстави колегії суддів вважати, що спір у цій справі пов`язаний із захистом прав, свобод та інтересів позивача і стосується захисту його приватних інтересів, як співвласника багатоквартирного будинку, тому має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Отже, відносини між фізичною особою - співвласником багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку є цивільно-правовими, оскільки між сторонами виник спір про право цивільне і такий спір має вирішуватись за правилами Цивільного процесуального кодексу України, висновок суду першої інстанції про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є помилковим, а доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції безпідставно послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15 за позовом Уповноваженої особи до Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційного запису від 12 червня 2015 року № 1007553 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю «Товари для Львівщини» та скасування внесеного відповідачем до ЄДР реєстраційного запису від 12 червня 2015 року № 1007553 про припинення ТОВ «Товари для Львівщини» та на постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17 за позовом ОСОБА_3 до Управління державної реєстрації Львівської міської ради, третя особа - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "На Війтівській" про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії державного реєстратора Управління державної реєстрації Фенчин Віри-Ярини Володимирівни - державну реєстрацію юридичної особи - ОСББ «На Війтівській» в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації юридичної особи від 10 червня 2016 року, номер запису 099 та зобов`язання Управління державної реєстрації внести до ЄДР запис щодо скасування проведення державної реєстрації юридичної особи ОСББ «На Війтівській» в ЄДР про проведення державної реєстрації юридичної особи від 10 червня 2016 року, номер запису 099, з огляду на наступне.

У вказаних постановах Верховним Судом зроблено висновки про те, що спір про відміну державної реєстрації припинення/створення юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про припинення юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах. При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. Вважаючи за необхідне заповнити цю прогалину закону, Велика Палата Верховного Суду виходила із того, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

Отже правові висновки, що містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15 та від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17, стосуються підвідомчості господарському суду спорів про відміну державної реєстрації юридичної особи.

Разом з тим, у даній справі, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державна реєстрація Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перицького, 21» здійснена 14 червня 2016 року.

Позивачем оскаржується лише рішення Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перицького, 21», оформлене протоколом № 2 від 14 березня 2020 року загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перицького, 21» в частині , а саме:

про оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску розмірі 600 грн. з однієї квартири з підстав відсутності обґрунтування відповідачем та погодження загального кошторису, підтвердженого розрахунками та укладеними договорами з виконавцями на відповідні роботи встановлення системи відеоспостереження;

про затвердження разового цільового внеску на благоустрій комплексу з однієї квартири у розмірі 277 грн. з підстав відсутності відповідного обґрунтування відповідачем та погодження загального кошторису підтвердженого розрахунками та укладеними договорами з виконавцями на відповідні роботи на благоустрій комплексу з співвласниками будинку 21;

щодо відмови надання запитуваної позивачем інформації щодо розрахунків/кошторису, витрат, актів виконаних робіт на оздоблення будинку системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску у розмірі 600 грн. з однієї квартири, та якості роботи цієї системи відеоспостереження в цілому;

щодо відмови надання запитуваної позивачем інформації щодо розрахунків/кошторису, витрат, актів виконаних робіт, спрямованих на благоустрій комплексу за рахунок цільового внеску у розмірі 277 грн. з однієї квартири;

щодо способу/порядку розподілу витрат на оздоблення системою відеоспостереження за рахунок цільового внеску у розмірі 600 грн. з однієї квартири, а не пропорційно площі квартири співвласників;

щодо способу/порядку розподілу витрат спрямованих на благоустрій комплексу за рахунок цільового внеску у розмірі 277 грн. з однієї квартири, а не пропорційно площі квартири співвласників.

Крім того, оскарженим позивачем рішенням загальних зборів, не вирішувалося питання про відміну державної реєстрації юридичної особи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі з тієї підстави, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства з посиланням на висновки, що містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі №813/6286/15 та від 06.02.2019 року у справі №462/2646/17.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не вірно застосовані норми процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів вважає, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року - скасувати із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна