СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17688/20

пр. № 2/759/1739/21

26 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

представника позивача адвоката Шипіцина О.В.,

представника відповідача адвоката Загорняк Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є власниками квратири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Квартиру позивача було затоплено 14.08.2020, причиною затоплення було пошкодження внутрішньоквартирної мережі водовідведення у квартирі НОМЕР_3 інженерні мережі в робочому стані, технічний стан трубопроводів - не задоволений, потребують заміни. Внаслідок затоплення, майну позивача було завдано значної шкоди. Вартість відновлювальних робіт разом з використаними матеріалами становила12 008,82 грн. У зв`язку з чим, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 12008,82 грн завдану внаслідок залиття квартири позивача. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Згідно з ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 02.11.2020 провадження у справі було відкрито та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Загорняк Т.Б. направила відзив на позовну заяву в якому заперечувала проти позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції вказувала, що заперечує, що акт про залиття, доданий позивачем є належним та допустимим доказом, оскільки його було складено лише 15.09.2020 на підставі огляду, проведеного лише 03.09.2020 при тому, що позивач стверджує, що залиття відбулось 14.08.2020; результати обстеження квартири не містять інформації про завдання залиттям шкоди у вигляді деформації міжкімнатного дверного блоку, пошкодження конструктивних елементів у кухні, проте позивач заявив вимоги з урахуванням вказаних пошкоджень. Зазначає, що акт в порушення вимог законодавства не складено в терміновому порядку, не містить вказівки на точне місце пошкодження, не містить підпису відповідачів які взагалі не пам`ятають, щоб саме 14.08.2020 і їх квартирі було залиття з прониканням до квартир НОМЕР_4 . Також зазначає, що до позову не додано висновок за результатами проведення експертно будівельно-технічного дослідження у якому зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Наголошує, що виконані ремонтні роботи є підтвердженням поліпшення житлових умов позивача за його бажанням. Заперечували також щодо розміру заявлених вимог на професійну правову допомогу з підстав їх необгурнтованості. Просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав їх необгрунтованості.

Інші відповідачі до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, відзивів або заяв з процесуальних питань не подавали.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з чим, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів, які не з`явились.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що входив до складу комісії з обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 після залиття з квартири НОМЕР_3 поверхом вище. Зазначив, що під час обстеження пам`ятає, що була пляма на стелі жовтого кольору, покороблені двері, двері були напитані водою, в кухні все було залито водою, в квартирі було мокро. Підтвердив, що причиною залиття було пошкодження внутріквартирної мережі водовідведення вночі в квартирі НОМЕР_3 , точно сказати не зміг з огляду на те, що минуло багато часу, або пошкодження штуцеру або гнучкого шлангу, чи пошкодження шарового. Також свідок зазначив, що після залиття в серпні 2020 року, ще було декілька залиттів квартири НОМЕР_4 з квартири НОМЕР_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 зазначила, що входила до складу комісії з обстеження квартири за адресою: АДРЕСА_1 після залиття з квартири НОМЕР_3 поверхом вище. Памятає що під час обстеження в квартирі НОМЕР_4 були плями на стелі, вспучення фарби, пошкодження двері в ванну кімнату. Пояснила, що після залиття позивачем було подано заяву про проведення обстеження, яку було розглянуто та складено акт обстеження. Вказувала що вказане залиття було не одноразовим.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних долях по Ѕ частини.

При цьому, сторони не заперечували, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з актом про залиття від 15.09.2020 комісія у складі: головного інженера ОСОБА_8 , інженера ОСОБА_10, майстра технічної дільниці ОСОБА_7 , слюсаря-сантехніка ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_9 від 14.08.2020 провели обстеження та склали акт про те, що в квартира за адресою: АДРЕСА_1 сталось залиття. Обстеженням квартири від 03.09.2020 виявлено такі пошкодження: ванна кімната - деформовано оздоблення двірних прорізів, на підвісній стелі суцільна руда пляма від залиття площею до S=3,0 кв.м.; кузня - на стелі вздовж стіни, що межує з ванною кімнатою руда пляма загальною площею до S=2,0 х0,4 м. Причиною залиття вказано пошкодження внутрішньоквартирної мережі водовідведення у квартирі НОМЕР_3 інженерні мережі в робочому стані, технічний стан трубопровіда - не задовільний, потребують заміни.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

А статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Згідно із ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Утримання та ремонт (своєчасна заміна) внутрішньоквартирних мереж водопостачання є обов`язком власника квартири, що передбачено п.7 вищевказаних Правил, п.п. 3.7, 5.3 наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» №76 від 17 травня 2006 року, ст.151 ЖК України, ст.10 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду».

Враховуючи те, що відповідачі своєчасно не звернули увагу на стан внутрішньоквартирної мережі водовідведення суд вважає, що залиття квартири позивача сталось вини відповідача.

Згідно з договором на ремонтно-будівельні роботи №04/09/20 від 04.09.2020 ОСОБА_1 замовила проведення ремонтних робіт, вартість яких згідно з кошторисом становила 9725,50 грн. Вказана сума була передана виконавцю таких робіт - ТОВ «ОМЕГА БУД КОМПАНІ» згідно з актом прийому-здачі виконаних робіт від 30.09.2020. На підтвердження сплати вказаної суми позивачем також було додано квитанцію до прибуткового касового ордеру №173 від 30.09.2020.

Долучені позивачем чеки з гіпермаркету «ЕпіцентрК» на загальну суму 2283,32 не беруться судом до уваги, оскільки з їх змісту не можливо встановити платника та відношення куплених товарів до проведених ремонтних робіт, спрямованих на усунення наслідків залиття квартири позивача.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню вартість ремонтних робіт за договором в розмірі 9725,50 грн.

Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи - ст. 133 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Окрім того, позивач просив стягнути в рахунок судових витрат витрати на правничу правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. На підтвердження понесення вказаних витрат до матеріалів справи було додано договір про надання правової допомоги від 01.10.2020, додаткову угоду від 05.10.2020, акт приймання передачі виконаних послуг від 19.01.2021, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 05.10.2020.

Представник відповідача просив судові витрати покласти на позивача.

При цьому суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено частково (81%), а тому судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 4050,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 9725,50 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 4050,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.06.2021.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя Ю.В. Войтенко