Справа № 133/3673/20
Провадження № 22-ц/801/1093/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пєтухова Н. О.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 рокуСправа № 133/3673/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Лучицького А. О., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , розглянувши за правилами, встановленими для розгля-ду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судово-му засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Козятинсь-

кого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-За-

хідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельниць-

кий ) Полончук Тетяни Олександрівни, за участі третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача

ОСОБА_3 про скасування розрахунку заборгованості зі сплати

аліментів,

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2021 ро-ку, ухвалене в приміщенні суду в м. Козятин Вінницької області за головуван-ня судді Пєтухової Н. О., повний текст якого складений 11 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2020 року ОСОБА_2 звернувся у Козятинський міськрайонний суд Вінницької області з позовом до старшого державного виконавця Козя-тинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Централь-но-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельн-ицький ) Полончук Т. О., за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 про скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 і станом на 31 жовтня 2020 року становлять 134837,40 гривень. Позов умотивований наступними обставинами. Козятинсь-ким МР ВДВС відкрито виконавче провадження ВП № 7128884 з примусового виконання за виконавчим листом № 2-187, виданим 13 грудня 2005 року Козя-тинським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки у розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного ві-ку щомісячно, починаючи з 10 листопада 2005 року і до повноліття дитини. За розрахунком виконавчої служби від 18 грудня 2020 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 жовтня 2020 року становить 134837,40 гривень. Однак позивач як боржник не погоджується з указаною сумою заборгованості, оскільки стверджує про перерахування матері дитини аліментів на утримання доньки у добровільному порядку. Державному виконавцю надані оригінали всіх відповідних квитанцій, проте вони втрачені, а стягувачка на даний час по-відомила державному виконавцю про неотримання жодних грошових коштів в якості аліментів від ОСОБА_2 . Позивач був згоден сплатити заборгованість по аліментах в сумі 50000,00 гривень в обмін на заяву ОСОБА_3 про від-сутність претензій до нього як боржника станом на 01 липня 2020 року, на що остання не погодилася. За вказаних обставин ОСОБА_2 просив суд скасувати розрахунок державної виконавчої служби про заборгованість зі сплати алімен-тів в сумі 134837,40 гривень.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лютого 2021 року позов ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Козя-тинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельниць-кий ) Полончук Т. О. про скасування розрахунку заборгованості зі сплати алі-ментів залишений без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення ска-сувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позову. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необгрунто-ваним, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, за неповного з`ясування обставин справи. ОСОБА_2 зазначає про втрату оригі-налів квитанцій з перерахунку аліментів ОСОБА_3 , стверджує про без-підставність відмови судом у задоволенні його клопотання про витребування з установ банків даних про рух коштів на карткових рахунках стягувачки.

Забезпеченим законом та ухвалою апеляційного суду від 11 травня 2021 ро-ку правом подати відзив на апеляційну скаргу скористалася відповідач у справі старший державний виконавець Козятинського міськрайонного відділу держав-ної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Мі-ністерства юстиції ( м. Хмельницький ) Полончук Т. О., яка стверджує про не-обгрунтованість, незаконність доводів скаржника, викладених в його апеляцій-ній скарзі. На примусовому виконанні у відповідача з 04 січня 2006 року знахо-диться виконавче провадження № 712884 про стягнення з ОСОБА_2 на ко-ристь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 листопада 2005 року до повноліття дівчинки. За весь період з моменту відкриття виконавчого провадження по жовтень 2020 року ОСОБА_2 надано до ДВС квитанції по сплаті аліментів на загальну суму 35040,56 гривень, заборгованість за здійсненим розрахунком станом на 30 жовтня 2020 року становила 134837,40 гривень. Інших, протилежних викладе-ному, доказів у матеріалах виконавчого провадження немає. Розрахунок забор-гованості складався державним виконавцем щомісячно, як це передбачено пунктом четвертим статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до квитанцій, що знаходяться в матеріалах виконавчого проваджен-ня, які повинні надаватися державному виконавцю платником щомісячно не пізніше наступного робочого дня після сплати, і які долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Станом на 30 квітня 2021 року заборгованість ОСОБА_5 зі сплати аліментів становить 134869,20 гривень, що підтверджує факт недобросовісного виконання ним своїх зобов`язань по утриманню дитини на-віть в період оскарження розрахунку заборгованості. Відповідачка просить від-мовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, ос-кільки її дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-187, виданого 02 грудня 2005 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини є законними, спрямованими на повне та фактичне виконання рішення суду.

У судове засідання особа, яка подала апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_2 не з`явився з невідомих суду причин, про день, місце та час розгляду спра-ви він повідомлений завчасно, в установленому порядку, про що свідчить реко-мендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в мате-ріалах справи. Будь-яких заяв від скаржника суду не надходило. Також в судове засідання не з`явилася відповідачка старший державний виконавець Козятинсь-кого міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Захід-ного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) Полончук Т. О., котра 14 червня 2021 подала суду заяву з клопотанням про роз-гляд цієї справи без її участі. Ураховуючи викладені обставини, керуючись нор-мами статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду ухвалила роз-глянути справу по суті апеляційного оскарження у відсутності скаржника та відповідачки, за участі стягувачки ОСОБА_3 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на сто-роні відповідача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, проаналізу-вавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є правильним, обгрунтованим та справедливим.

Судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що з 04 січня 2006 року на примусовому виконанні у Козятинському МР ВДВС знаходиться виконавче провадження ВП № 7128884 з примусового виконання виконавчого листа № 2-187, виданого 02 грудня 2005 року Козятинським міськрайонним су-дом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на-родження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу ), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, почи-наючи з 10 листопада 2005 року і до повноліття дитини. За розрахунком вико-навчої служби, отриманим платником аліментів ОСОБА_2 18 грудня 2020 року, його заборгованість по сплаті аліментів станом на 31 жовтня 2020 року становить 134837,40 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції, ре-тельно вивчивши, проаналізувавши витребувані матеріали виконавчого прова-дження ВП № 7128884, виклавши в оскаржуваному рішенні його фактичні дані, зазначив, що за весь період перебування виконавчого документу на примусо-вому виконанні ОСОБА_2 сплатив аліменти на користь матері дитини на за-гальну суму 38008,90 гривень, що підтверджується наданими до відділу ДВС квитанціями та іншими документами про сплату. Тобто, квитанції по сплаті алі-ментів, на які боржник посилається у своїй позовній заяві, уже враховані у роз-рахунку заборгованості та відповідно не є втраченими. Пославшись на норми статей 191, 194-197 СК України, ураховуючи положення щодо визначення роз-міру та погашення заборгованості зі сплати аліментів, суд першої інстанції дій-шов висновку про недоведеність позивачем вимог, які він заявив до суду. ОСОБА_7 не надано доказів, які б підтверджували факт сплати ним аліментів в певному розмірі у періоди, про які він зазначає, і у які була нарахована заборго-ваність відповідно до виконавчого листа, отже є недоведеною та позиція пози-вача, що вказаний у розрахунку розмір заборгованості відрізняється від дійсної заборгованості. Також не надано доказів неправомірності складеного держав-ним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам.

Суд звернув увагу на ту обставину, що позивач загалом визнав факт наяв-ності заборгованості, оскільки відповідно до його ж пояснень у позовній заяві, він згоден був сплатити стягувачці аліментів заборгованість у розмірі 50000,00 гривень, але вона на це не погодилася. Не маючи представлених доказів, що розмір заборгованості позивача відмінний ( менший ) від вказаного у розрахун-ку державного виконавця, суд зазначив про неспростованість правомірності на-рахування саме тієї суми, яка визначена державним виконавцем.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції від 02 лютого 2021 року, ОСОБА_2 посилається на ті ж обставини, про які зазначав у позовній заяві, в апеля-ційній скарзі. Він стверджує про втрату оригіналів квитанцій з перерахунку алі-ментів стягувачці, знову повертається до свого клопотання про витребування судом з ПАТ «КБ «Надра», АТ «Укргазбанк» виписок по карткових рахунках матері доньки ОСОБА_8 , на які вона отримувала аліменти.

Вирішуючи це клопотання, суд першої інстанції в ухвалі від 02 лютого 2021 року зауважив, що ОСОБА_2 на вказав, які заходи ним вживалися для отри-мання необхідних доказів. Суд зазначив, що з метою підтвердження перерахо-ваних в якості аліментів сум коштів позивач не позбавлений права надати суду виписки по своїх власних рахунках, у тому числі й карткових, які б підтвер-джували перекази ним оспорюваних наразі коштів.

Суд першої інстанції не помилився, вирішуючи заявлене клопотання ОСОБА_5 , ураховуючи при цьому один з основоположних принцип змагальності сторін у справі. За викладених обставин, беручи до уваги неявку скаржника в судове засідання для дачі пояснень з приводу оскарження рішення суду, втрати, нібито, певних доказів, не знаходить підстав для задоволення такого клопотан-ня й суд апеляційної інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду третя особа, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 пояснила, що вона подавала заяви у ДВС з приводу розміру отримуваних алі-ментів або їх несплати батьком дитини. Дійсно в ОСОБА_2 має місце забор-гованість по сплаті аліментів і він повинен її погасити, бо ці кошти належать дитині, могли б бути і повинні бути використані на її утримання, виховання, розвиток. ОСОБА_3 вважає розрахунок відповідача наявної заборгова-ності правильним, тому просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити.

Колегія суддів апеляційного суду, керуючись нормами статей 180, 194 - 197 СК України, статей 11, 12, 71 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою нака-зом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрова-ною у Міністерстві юстиції України за № 489/20802, якою, зокрема, передбаче-ний порядок обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів в автома-тизованій системі виконавчого провадження, погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність ОСОБА_2 заявлених вимог, а відтак не знаходить законних, об`єктивних підстав для задоволення апеляційної скарги, яка не містить для цього безспірних доводів. Доводи ОСОБА_2 в обгрунту-вання скарги є сумнівними, вони не слугують підставою для її задоволення і скасування правильного, об`єктивного рішення суду.

Згідно положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перегля-дає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє за-конність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що сто-суються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, прий-маються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Вимога апеляційної скарги про скасування рішення суду від 02 лютого 2021 року не заслуговує на увагу з тієї причини, що є неспроможною, суперечить юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, добросовісним діям бор-жника, які повинні мати місце з виконання батьківського обов`язку по утри-манню своєї дитини.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто пере-буває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рі-шень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національ-ні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і приктику Європейського суду як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведен-ня може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практи-кою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чи-ном зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлума-чити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58, Європейський суд з прав людини, від 10 лютого 2010 року ).

Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргу-ментів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав визнати оскаржуване рішен-ня ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи. Оскаржуване судове рі-шення є законним та обґрунтованим, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріаль-ного і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляцій-ний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволен-ня.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 02 лю-того 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до старшого державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу дер-жавної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький ) Полончук Тетяни Олександрівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

В. П. Рибчинський