233 № 233/5590/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Левчук О.О.,

за участю секретаря Рамазанової В.Х.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кошеля А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу №233/5590/20 за позовною заявою:

ОСОБА_1 , що мешкає за адресом: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресом: АДРЕСА_2

до

ОСОБА_3 , що мешкає та зареєстрована за адресом: АДРЕСА_3

про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

Обставини справи:

14.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Позовна заява вмотивована тим, що йому, ОСОБА_1 , на праві власності належить автомобіль марки Богдан 211040, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

17.11.2020 року о 13 годині 10 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Громова біля будинку №58, водій ОСОБА_3 (страховий поліс відсутній), керуючи автомобілем BMW X3, державний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, при виїзді з автостоянки супермаркету «Еко маркет», не надала перевагу в русі автомобілю Богдан 211040, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (страховий поліс №АР/4410391 від 04.05.2020р. ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), який рухався по вул. Громова, та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2021р. по справі №233/5385/20 ОСОБА_3 визнано винною в правопорушенні, передбаченому ст.124 КУпАП.

Відповідно до Постанови Донецького апеляційного суду від 15.03.2021р. по справі №233/5385/20 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2021р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до рахунку-фактури №02112020 від 02.12.2020р. вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля марки Богдан 211040, державний номер НОМЕР_1 , складає 9900,00грн. Цивільна правова відповідальність Відповідача застрахована не була. Таким чином відповідач повинен компенсувати йому матеріальний збиток у сумі 9900,00грн.

Він неодноразово звертався до відповідача з проханням добровільно компенсувати йому суму матеріальної шкоди. До теперішнього часу відповідач не погасив (сплатив) йому суму матеріальної шкоди. У зв`язку з цим він вимушений звертатися до суду з даним позовом. Разом із стягненням матеріальної шкоди він вимушений ставити питання про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, яку він оцінює в 15000,00грн. Допустивши порушення Правил дорожнього руху України та пошкодивши його автомобіль, відповідач, позбавив його можливості деякий час експлуатації автомобіля, що порушило звичний уклад його життя. Замість того, щоб звично працювати, він вимушений звертатися за правовою допомогою до адвокатів, звертатися до експерта, щоб оцінити матеріальний збиток.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на його користь матеріальну шкоду в сумі 9900,00грн., моральну шкоду в сумі 15000,00грн., суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 878,80грн.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.01.2021р. провадження по цивільній справі відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 04.02.2021 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04.02.2021р. підготовче засідання по вищевказаній цивільній справі відкладено на 18.02.2021р.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12.04.2021 зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення матеріальної шкоди, витрат на правничу допомогу та судового збору. Заперечував проти стягнення моральної шкоди, оскільки її сума завищена позивачем.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом встановлено що 17 листопада 2020 року о 13 годині 10 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Громова біля будинку №58, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем BMW X3, державний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, при виїзді з автостоянки супермаркету «Еко маркет», не надала перевагу в русі автомобілю Богдан 211040, державний номер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Громова, та скоїла з ним зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим було завдано матеріальних збитків, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.

Постановою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2021р. винною у даній ДТП була визнана відповідачка по справі ОСОБА_3 , а саме, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на неї було покладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Відповідно до Постанови Донецького апеляційного суду від 15.03.2021р. по справі №233/5385/20 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2021р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП залишено без змін.

Відповідно до рахунку-фактури №02112020 від 02.12.2020р. вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля марки Богдан 211040, державний номер НОМЕР_1 , складає 9900,00грн. Цивільна правова відповідальність Відповідача застрахована не була.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України, особа, яка спричинила шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки повинна відшкодувати цю шкоду.

Згідно із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04.06.2014 року по справі №6-49цс14, системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього п.3 ч.1 ст.988, ст.1194 ЦК України, п.32.7 ст.32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з питань розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху України).

Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка, визнана винною у скоєнні ДТП, що сталася 17.11.2020р.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позивач на власний розсуд обирає з кого вимагати відшкодування матеріальної шкоди - з винної в ДТП особи чи з страховика, який застрахував цивільно - правову відповідальність винуватця ДТП, а тому позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Судом установлено, що внаслідок вчиненого правопорушення відповідачем, позивач зазнав моральних страждань, дія вчинена відповідачами призвів до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя позивача, останній зазнав душевних страждань.

При цьому, не дивлячись на те, що з часу вчинення правопорушення сплинув тривалий період часу, проте відповідач не вжив заходів щодо повного відшкодування позивачу матеріальної і моральної шкоди та не сприяв усуненню негативних наслідків вчиненого ним правопорушення. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнав та продовжує зазнавати позивач. Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на це, ураховуючи характер та обсяг душевних і психічних страждань позивача, їх тривалість, можливість відновлення немайнових втрат, недопущення безпідставного збагачення позивача, суд вважає, що розумним, справедливим та виваженим відшкодуванням моральної шкоди позивачу є 2000,00грн.

Аналіз досліджених у судовому засіданні та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права, внаслідок чого позивачу було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, а тому його позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з досліджених судом під час розгляду справи договору про надання професійної правничої допомоги без номера від 23.11.2020 року, укладеного між адвокатом Шпільовим С.І. та ОСОБА_1 , адвокат зобов`язався надавати клієнту за плату правову допомогу (адвокатські послуги) у відповідності з нормами законодавства України.

Повноваження адвоката Шпільова С.І. підтверджено ордером серії АА №086056 від 11.12.2020р.

Представником позивача подано до суду акт виконаних робіт без номера від 03.06.2021 року та довідка без номера від 14.12.2020 року на суму 5000,00грн., про розмір витрат на професійній правничу допомогу, які були досліджені судом під час розгляду справи по суті.

Факт надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги у цій цивільній справі підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги, актом виконаних робіт та довідкою на суму 5000,00грн. про сплату розміру витрат на професійній правничу допомогу.

Беручи до уваги, що представником позивача підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу. Розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатами робіт, зазначених в актах; з часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, який підтверджується кількістю та обсягом підготованих заяв по суті та з процесуальних питань, змістом цих документів, які містять аналіз обставин справи та чинного законодавства; з ціною позову та значенням для позивача справи щодо захисту його цивільних прав. Витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Задовольняючі позов частково суд відповідно вимог ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 878грн. 80коп. та витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000,00грн.

Керуючись ст.ст.4, 19, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 9900 (дев`яти тисяч дев`ятисот) гривень 00 копійок, моральну шкоду в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень 00 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`яти тисяч) гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 16900 (шістнадцяти тисяч дев`ятисот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в розмірі 878 (вісімсот сімдесяти восьми) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2021 року.

Суддя Костянтинівського

міськрайонного суду О.О. Левчук