Справа № 569/4077/16-ц
УХВАЛА

03 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне заяву представника ОСОБА_1 адвоката Курганської О.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/4077/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду, в зв`язку з неодноразовою неявкою в судові засідання позивача та її представника.

16.02.2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Курганська О.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/4077/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судової експертизи в розмірі 21 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою залишено без розгляду, в зв`язку з неодноразовою неявкою в судові засідання позивача та її представника.

Вищезазначеною ухвалою суду не вирішено питання про компенсацію судових витрат на оплату експертизи в розмірі 21 000 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Частиною 5 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, в даній справі понесені відповідачами судові витрати повинні бути відшкодовані позивачем.

Відповідно до ст. 133ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з вимогами ч. 8 ст. 140 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час розгляду справи за клопотанням представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - адвоката Курганської О.В. по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу, яка була проведена експертами Українського незалежного інституту судових експертиз та складено відповідний висновок за № 05/08-2017 від 04.10.2017 року, витрати на проведення експертизи були покладені на відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

На виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 13.06.2017 року про проведення судової земельно-технічної експертизи по цивільній справі № 569/4077/16-ц ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідно до рахунків № 04 від 17 серпня 2017 року та № 05 від 17 серпня 2017 року (том 1 а.с. 215, 216) було сплачено 6 000 грн. та 15 000 грн. (том 4 а.с. 68, 69).

Дані витрати відповідачів по справі на проведення експертизи підтверджено документально (том 4 а.с. 68, 69), а тому суд стягує з позивача на користь відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 понесені ними витрати в загальному розмірі 21 000 грн.

Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16визначиладокази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Як вбачається з матеріалів справи відповідач 1 ОСОБА_1 користувалася послугами адвоката ОСОБА_4 .

Адвокатом Курганською О.В. до заяви додано копію Угоди до договору про правничу допомогу та представництво інтересів в суді від 29.07.2019 року та акт виконаних робіт від 11.02.2021 року. В матеріалах справи також наявні документи, що підтверджують повноваження представника (том 1 а.с. 68).

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно понесла витрати на правничу допомогу матеріали заяви не містять. Наданий представником ОСОБА_1 адвокатом Курганською О.В. акт виконаних робіт від 11.02.2021 року не є належним доказом таких витрат, а тому вимоги представника ОСОБА_1 адвоката Курганської О.В. в частині щодо стягнення витрат на оплату правової допомоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 133, 137, 141, 142, 260-261, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Курганської О.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/4077/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати на проведення судової земельно-технічної експертизи розмірі 21 000 (двадцять одна тисяча) грн. 00 коп.

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Курганської О.В. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.