ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7340/18Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/389/21 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 351000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

за участю секретаря - Боднар Р.В.

та сторін: представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Н.М., представника ОСОБА_2 - адвоката Скиби В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/7340/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року, ухвалену суддею Герчаківською О.Я., повний текст якої складений 25 січня 2021 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою про поновлення строку для подання скарги на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Просив поновити строк для подання скарги, визнати неправомірними та скасування постанови головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 01 червня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №61575960, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про арешт майна боржника від 01 червня 2020 року ВП №61575960.

В обґрунтування вказаної скарги ОСОБА_1 зазначив, що при винесенні вказаних постанов державним виконавцем не враховані наступні обставини: до лютого 2019 року ОСОБА_1 проводив оплату по аліментах, а з березня 2019 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року у справі №607/4274/20 його звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , починаючи з березня 2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, у заявника існує заборгованість у сумі 9627,26 грн, а не 52363,26грн., як про це зазначено у розрахунку № 50807 від 01 червня 2020 року; заявник на даний час є фізичною особою-підприємцем, його робота пов`язана з безпосереднім керуванням транспортним засобом та виїздом у відрядження по Україні та за її межі і на даний час ця робота є єдиним джерелом доходу ОСОБА_1 , а встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон може позбавити заявника роботи; у суді знаходиться справа щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а також ту обставину, що дитина проживає з батьком та повністю знаходиться на його забезпеченні. Окрім цього, ОСОБА_1 покликається на те, що копії оскаржуваних постанов від 01 червня 2020 року він отримав 13 жовтня 2020 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, а тому саме з цієї дати слід відраховувати строк їх оскарження.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року скаргу задоволено частково.

Поновлено строк на оскарження боржником ОСОБА_1 постанов головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт коштів боржника.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт коштів боржника відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року у справі №607/7340/18 та прийняти рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. щодо визнання неправомірними та скасування постанов від 01 червня 2020 року у ВП №61575960 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що вона є незаконною, необґрунтованою, прийнятою із порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає до скасування.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що суд помилково прийшов до переконання, що розрахунок заборгованості від 01 червня 2020 року, складений головним державним виконавцем ТМВ ДВС про заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів за період з квітня 2018 року по травень 2020 року із зазначеною заборгованістю 52 363,26 гривень відповідає вимогам закону, оскільки судом не враховано, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року у справі №607/4274/20 звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів починаючи з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року; заявник добровільно виконував судовий наказ від 12 липня 2018 року по 22 лютого 2019 року, про що свідчать долучені до матеріалів справи квитанції про сплату аліментів. Крім цього, державний виконавець не мав права застосовувати заходи до заявника, передбачені пунктами 1-4 частини 9, частиною 14 ст.71 Закону України Про виконавче провадження, оскільки відповідно до ст.11 п.4 даного Закону строк обчислення заборгованості за сплати аліментів обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і згідно з частиною 9 вказаного Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці. Крім цього, постанова головного державного виконавця ТМВ ДВС від 17 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу від 12 липня 2018 року не надсилалося скаржнику за адресою якою він проживає, з матеріалами виконавчого провадження № 61575960 заявник ознайомився 13 жовтня 2020 і відповідно дізнався про вчинення державним виконавцем будь-яких, спрямованих на виконання рішення суду про стягнення аліментів, а тому вважає поважними причини пропуску оскарження вищевказаних постанов державного виконавця від 01.06.2020.

Суд взяв до уваги розрахунок від 16 листопада 2020 року із зазначеною заборгованістю 27 984,61 гривень з посиланням на існування заборгованості, однак, дане твердження є помилковим, оскільки дана заборгованість виникла за межами спору, після винесення оскаржуваних постанов. Також, суд помилково посилається на те, що державний виконавець не зарахував оплачені аліменти ОСОБА_5 , оскільки останній не повідомив про такий спосіб виконання наказу державного виконавця і не надав платіжних документів. Дане твердження спростовується тим, що ОСОБА_1 не отримував постанови про відкриття виконавчого провадження та продовжував виконувати рішення про сплату аліментів в добровільному порядку.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Скиби Віталія Михайловича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 - відмовити, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року залишити без змін, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала ухвалена з дотриманням застосування судом норм матеріального права та норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції належним чином дав оцінку обставинам справи. Також те, що в матеріалах справи немає жодного доказу про здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , оскільки сама по собі реєстрація як підприємця не є доказом здійснення самої діяльності. Вважає всі доводи наведені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на матеріалах справи, є надуманими, безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого апеляційна скарга є безпідставною та не може бути задоволена.

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гануля І.М. своїм правом на відзив не скористався.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Скиба В.М. апеляційної скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гануля І.М. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що 31 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено судовий наказ №607/7340/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 22).

ОСОБА_2 звернулася з заявою про виконання даного наказу 17.03.2020 і постановою головного державного виконавця ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М. від 17 березня 2020 року відкрито виконавче провадження №61575960 з виконання судового наказу №607/7340/18, виданого 12 липня 2018 року (а.с. 23).

Згідно списку №247 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих від 17 березня 2020 року, вказана постанова направлена ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , та повернулась на адресу ТМВ ДВС за закінченням встановленого строку зберігання, про що свідчить довідка ф.20, приєднана до конверта №294 (а.с. 24-25).

12 травня 2020 року о 13 год. 15 хв. державним виконавцем ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. здійснено вихід за адресою АДРЕСА_2 , та встановлено, що ОСОБА_1 за даною адресою тільки зареєстрований, але фактично не проживає (а.с. 26).

26 травня 2020 року головним державним виконавцем ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М. здійснено запит про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_1 (а.с. 34).

Як слідує з розрахунку заборгованості від 01 червня 2020 року №50807, складеного головним державним виконавцем ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 52363,26 гривень (а.с. 8).

01 червня 2020 року головним державним виконавцем ТМВ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М. у ВП №61575960 винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про арешт майна боржника; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 28-30).

Постанова про арешт коштів боржника виносилася головним державним виконавцем ТМВ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. у ВП № червня 2020 року (а.с. 36).

25 червня 2020 року головним державним виконавцем ТМВ Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. здійснено запит №56350 до Тернопільського міськрайонного суду з проханням повідомити, за якою адресою суд здійснює виклик ОСОБА_1 (а.с. 37).

30 червня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області надано відповідь на вказаний запит та повідомлено, що виклик ОСОБА_1 здійснюється за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_2 (а.с. 38).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/4274/20 від 06 серпня 2020 року звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , що стягнені на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року, з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року (а.с. 10-11).

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подано до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позовну заяву до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 починаючи з 07 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Спір по суті не вирішено (а.с. 12-13).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду у справі №607/10896/19 від 12 листопада 2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 70-90).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 16 листопада 2020 року №91297, складеного головним державним виконавцем ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М., заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 27 984,61 грн. у цей розрахунок включено періоди: з 26 квітня 2018 року до 22 березня 2019 року; з 06 серпня 2020 року до листопада 2020 року (а.с. 99-101).

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Місцем проживання фізичної особи-підприємця вказано: АДРЕСА_3 .

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції виходив із того, що з оглянутих в судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження №61575960, суд встановив, що постанова головного державного виконавця ТМВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 17 березня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61575960 з виконання судового наказу №607/7340/18, виданого 12 липня 2018 року, не надсилалася на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , а була надіслана за адресою: АДРЕСА_1 , та повернулась на адресу ТМВ ДВС за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.24-25). Відтак, постанова про відкриття провадження не була вручена боржнику ОСОБА_1 . Оскаржувані по справі постанови від 01 червня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №61575960 в силу Закону надсилалися простим поштовим відправленням, однак, даних про їх надіслання матеріали виконавчого провадження не містять. Крім того, адвокат Сампара Н.М., яка представляє інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала як факт отримання такого відправлення так і наявність у неї повноважень від заявника в цій частині спірних правовідносин. За встановлених обставин, суд вважав за доцільне поновити ОСОБА_1 строк на оскарження ним спірних постанов.

Колегія суддів з даним висновком суду погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи з врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закону) .

Так, згідно з частиною п`ятою статті 25 Закону копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім цього, відмовляючи в скасуванні постанов від 01 червня 2020 року суд першої інстанції виходив з того, що згідно розрахунку заборгованості від 01 червня 2020 року №50807, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 52 363, 26 грн., її обраховано за період з квітня 2018 року по травень 2020 року. Тобто, на момент винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов, його дії відповідали нормам Закону, та є правомірними на час розгляду справи, оскільки заборгованість заявника зі сплати аліментів у ВП №61575960 існує. Суд взяв до уваги доводи заявника про те, що рішенням суду у справі №607/4274/20 від 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , однак вважав, що прийняття судом такого рішення не впливає на винесені державним виконавцем постанови. Також суд вважав передчасними доводи представника заявника про неправомірність дій державного виконавця в частині не зарахування ним в якості аліментних платежів грошових сум, сплачених ОСОБА_1 до лютого 2019 року, згідно наданих ним суду платіжних документів, оскільки боржник не повідомляв про такий спосіб виконання судового наказу державного виконавця і не надавав йому платіжних документів в порядку, передбаченому законом.

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не може, оскільки судом неповно з`ясовано обставини справи і порушено норми норми процесуального права.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до Закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (статті 451 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 4 статті 11 Закону України Про виконавче провадження строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Частиною дев`ятою статті 71 Закону України Про виконавче провадження встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому, вказані у цій статті обмеження будуть вважатись такими, що застосовані із дотриманням вимог Закону України Про виконавче провадження, зокрема частини дев`ятої статті 71 Закону України Про виконавче провадження, у разі, коли таке рішення буде вмотивоване державним виконавцем у відповідних постановах належним чином.

При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України Про виконавче провадження.

У разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 21 березня 2018 року №855/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №849/31801 Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України, а саме пункту 4 розділу XVI Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України Про виконавче провадження, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Як вбачається із матеріалів справи, що постановою від 17 березня 2020 року відкрито виконавче провадження № 61575960 з виконання судового наказу від 12.07.2018 №607/7340/18, виданого 12 липня 2018 року (а.с. 23). Дана постанова боржнику не була вручена, відповідно йому не було відомо про дане виконавче провадження. Також боржника не повідомлено про розрахунок заборгованості від 01 червня 2020 року. ОСОБА_1 в період з вересня 2018 року по січень 2019 року добровільно сплачував аліменти на виконання судового наказу № 607/7340/18, про що свідчать долучені до матеріалів справи квитанції (а.с.7), які ні державний виконавець, ні суд першої інстанції до уваги не взяв. При здійсненні розрахунку заборгованості державним виконавцем не взято до уваги рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/4274/20 від 06 серпня 2020 року, яким звільнено ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , що стягнені на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року, з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року. Вказані обставини суттєво впливають на розрахунок заборгованості, з приводу чого були державним виконавцем застосовані обмежувальні заходи передбачені ч.9 ст.71 Закону.

Крім цього, оскаржувані постанови, винесені 01 червня 2020 року, тобто через два з половиною місяці, після відкриття ВП №61575960, проте стаття 71 Закону передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, а згідно з частиною 4 статті 11 Закону України Про виконавче провадження строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М. не дотриманий порядок винесення оскаржених постанов.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. - задовольнити.

Поновити строк на оскарження боржником ОСОБА_1 постанов головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт майна боржника.

Визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №61575960, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про арешт майна боржника від 01 червня 2020 року ВП №61575960.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги було сплачено судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути із Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільської області, поштовий індекс 46008, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) - задовольнити.

Поновити строк на оскарження боржником ОСОБА_1 постанов головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960, а саме: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про арешт майна боржника.

Визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у виконавчому провадженні ВП №61575960, а саме: постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 01 червня 2020 року ВП №61575960; постанову про арешт майна боржника від 01 червня 2020 року ВП №61575960.

Стягнути із Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль, Тернопільський район, Тернопільської області, поштовий індекс 46008, ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 червня 2021 року.

Головуючий

Судді