Справа № 199/4458/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про забезпечення позову цього товариства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватні нотаріуси Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про скасування в державних реєстрах записів про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, поновлення в державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна зі скасуванням рішень державного реєстратора та записів про реєстрацію права власності, припинення права власності

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватні нотаріуси ДМНО Деллалов А.О., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про скасування в державних реєстрах записів про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, поновлення в державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна зі скасуванням рішень державного реєстратора та записів про реєстрацію права власності, припинення права власності. На наступний день після подання вказаного позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння та земельну ділянку, на якій таке домоволодіння розташоване, а також шляхом заборони державним реєстраторам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна. В обґрунтування своєї заяви заявник послався на те, що з використанням підробленого рішення суду було знято обтяження предмету іпотеки (зазначені домоволодіння та земельна ділянка), внаслідок чого здійснено неодноразовий його продаж всупереч волі іпотекодержателя, правонаступником якого є позивач. За таких обставин позивач подав до суду даний позов, в якому просить суд скасування рішення про припинення та поновити записи про іпотеку та обтяження її предмету, визнати недійсними договори купівлі-продажу предмету іпотеки, припинити право власності, а тому вважає, що незастосування заходів забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна (предмету іпотеки), що унеможливіть виконання імовірного рішення суду на користь позивача, а також поновлення прав позивача у випадку незастосування запропонованих заходів забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, 17 червня 2021 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватні нотаріуси ДМНО Деллалов А.О., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про скасування в державних реєстрах записів про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, поновлення в державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна зі скасуванням рішень державного реєстратора та записів про реєстрацію права власності, припинення права власності. Предметом спору, окрім іншого, є правомірність договорів з відчуження предмету іпотеки домоволодіння АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, на якій розташоване таке домоволодіння, скасування записів про припинення іпотеки та обтяження такого майна.

Разом із вищевказаним позовом подано дану заяву про його забезпечення шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно та заборони відповідним суб`єктам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо такого нерухомого майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 14 червня 2021 року власником домоволодіння АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки, на якій розташоване таке домоволодіння, є відповідач ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Згідно ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії, а також накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами позову, про забезпечення якого подано дану заяву, дійсно існує цивільно-правовий спір, обрані заявником види забезпечення позову передбачені чинним ЦПК України, є співмірними із заявленими позовними вимогами та доцільними, а заявлене позивачем забезпечення позову та його види не охоплюються визначеними ч.ч.4-10 ст.150 ЦПК України випадками, коли забезпечення позову не допускається. Необхідність застосування обраного позивачем виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що не застосування такого забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що ускладнить визначення складу відповідачів за позовом, а отже ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, зокрема у випадку ухвалення позитивного для позивача рішення суду. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою, а викладені в ній в її обґрунтування обставини доведеними, а отже така заява підлягає задоволенню, однак частково.

Частковість задоволення заяви про забезпечення позову полягає в тому, що суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї заяви в частині вимоги про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна, оскільки накладення арешту на спірне нерухоме майно є підставою для подальшого внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідного обтяження, яке буде виключати можливість подальшого розпорядження цим майном. Тому вказаний спосіб забезпечення у вигляді заборони вчиняти певні дії є надмірним, а отже зайвим.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, згідно п.43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, враховуючи, що застосування обраних заявником видів забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачам та/або тертім особам, а також приймаючи до уваги відсутність передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України обставин для обов`язкового застосування судом зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку про відсутність потреби у застосуванні зустрічного забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-154, 258, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про забезпечення позову цього товариства до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи приватні нотаріуси Дніпровського міського нотаріального округу Деллалов Антон Олексійович, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про скасування в державних реєстрах записів про припинення іпотеки та обтяження нерухомого майна, поновлення в державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна зі скасуванням рішень державного реєстратора та записів про реєстрацію права власності, припинення права власності задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме на домоволодіння та земельну ділянку (кадастровий номер :683:0021), які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Зустрічне забезпечення позову не застосовувати.

Копію ухвали суду направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя А.М. Авраменко