Дата документу 17.06.2021
Справа № 501/2104/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна, Чорноморська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 ) про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить:

- заповіт, складений 16 грудня 2014 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Іриною Каримівною, зареєстрований в реєстрі за №2315, визнати недійсним;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27 вересня 2017 року Чорноморською міською державною нотаріальною конторою у спадковій справі № 169/2016 та зареєстроване в реєстрі за №1-1520, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27 вересня 2017 року Чорноморською міською державною нотаріальною конторою у спадковій справі №169/2018 та зареєстроване в реєстрі за №1-1516, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Іллічівська Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_1 ), та складається в цілому з літ. «А»- житловий будинок, житловою площею -43,5 кв.м., загальною площею - 60,4 кв.м., з господарчими спорудами: літ.а1 - навіс, літ. «б» - навіс, літ. «В» сарай, розташованого на земельній ділянці площею 0,1162 га, кадастровий номер::04:002:0198, - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Іллічівська, Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки № НОМЕР_4 , площею 0,1162 г, у тому числі: 0,0741 - рілля, 0,0421 га - капітальна, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), кадастровий номер :04:002:0198, - в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.1-3, 151-156).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_4 , яка проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку та земельної ділянки за вказаною адресою. Під час оформлення спадщини, стало відомо, що ОСОБА_4 за життя склала заповіт, згідно якого заповіла усе майно, що буде належати їй на час смерті відповідачу - ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що оскільки його мати за життя перебувала на обліку у лікаря - психіатра з приводу хронічних маячних розладів (F22), лікувалась в стаціонарі психоневрологічного диспансеру Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті у зв`язку з алкогольним делірієм, їй було поставлено діагноз дерматозойне марення, то заповіт є таким, що підлягає визнанню недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі, так як ОСОБА_4 в силу свого психічного розладу не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому просить суд задовольнити його позовні вимоги.

Позивач та його представники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (т.2 а.с.88) до суду не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Відповідач та її представник будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду справи до суду не з`явились, представником ОСОБА_7 було надано заяву в якій вона просила справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 заперечувала.

Відповідачем до суду було надано відзив на позов (т.1 а.с.111-112, 157-160) в якому зазначено, що позовні вимоги заявлені позивачем вона не визнає, вважає їх необґрунтованими та незаконними. Їх мати - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала захворювання шкіри, однак це не перешкоджало їй розуміти значення своїх дій та керувати ними. Покійна зверталась до лікаря-психіатра з приводу отримання рецепту на ліки, скарг на здоров`я не було. При лікуванні у матері призначеними ліками шкіряне марення було відсутнє, а тому посилання позивача на ст.225 Цивільного кодексу України є безпідставні та надумані. Спадкодавець до дня свої смерті усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, а тому відсутні будь-які підстави для визнання заповіту складеного ОСОБА_4 на користь відповідача недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Третя особа, приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. надала пояснення (т.1 а.с.166-167), де зазначила що на момент складення заповіту від 16 грудня 2014 року ОСОБА_4 усвідомлювала значення своїх дій, самостійно висловлювала своє бажання, щодо розпорядження своїм майно на випадок смерті та у зв`язку з вадами зору ОСОБА_4 було запрошено свідків, якими було прочитано текст заповіту та в присутності заповідача було даний заповіт підписано. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Просила справу розглядати у її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не сповістила.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 15 липня 2016 року (т.1 а.с.15, 41), яка проживала та була зареєстрована по день своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.19).

Позивач та відповідач є дітьми спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серія НОМЕР_6 від 19.09.1972 р., (т.1 а.с.52), і свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_7 від 13.09.1961 р. (т.1 а.с.69).

На день смерті у власності спадкодавця ОСОБА_4 знаходився житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.1994 (т.1 а.с.91) та знаходився на земельній ділянці площею 0,1162 га, кадастровий номер :04:002:0198, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2013 року (т.1 а.с.92).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт, за умовами якого належний їй житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією заповіту, складеного 16 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №2315 (т.1 а.с.50).

Після смерті ОСОБА_4 Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу №169/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи наданої нотаріусом до суду (т.1 а.с.38-109).

З отриманої медичної документації на ОСОБА_4 слідує, що спадкодавець перебувала на обліку у лікаря психіатра, мала ряд інших захворювань відповідно до її віку.

Опитана в ході судового засідання приватний нотаріус Бурлаченкео І.К. пояснила, що сумнівів у стані спадкодавця при складанні заповіту у неї не було, вона розуміла куди вона прийшла і навіщо. Свідки були запрошені до нотаріальної контори через те, що ОСОБА_4 мала вади зору. Під час оголошення тексту заповіту її запитували, які в неї є діти, хто є, кому вона хоче заповісти, вона чітко відповідала і сказала що бажає заповісти будинок і землю для доньки ОСОБА_2 . Ніякого тиску ні з чиєї сторони на ОСОБА_4 не було.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона знала спадкодавця давно, вона до останнього дня була нормальною людиною. Останнім часом лежала через хворобу ніг. Була адекватна. Розповідала про своїх дітей. Ображалась на сина так як той її не провідував, заповіт склала «на ОСОБА_10 » оскільки донька була з нею поруч до останнього дня, годувала її, доглядала за нею. Коли оформляли заповіт, нотаріус питала ОСОБА_4 , чому вона хоче оформити заповіт на ОСОБА_11 . ОСОБА_4 говорила, що ОСОБА_12 була завжди поруч з нею. Під час підписання заповіту ОСОБА_13 говорила, що хоче зробити заповіт. Говорила, щоб за неї його підписали. Також, свідок зазначила, що ОСОБА_4 її завжди впізнавала, нотаріус задавала їй запитання, вона відповідала. Вона власна жінка і рішення приймала сама.

Свдок ОСОБА_14 розповіла, що знає відповідача, ОСОБА_11 , вони росли разом. ОСОБА_15 ( ОСОБА_4 ) завжди її пам`ятала, усвідомлювала, впізнавала. Останнім часом вона не вставала. До складання заповіту ОСОБА_4 говорила, що все залишить відповідачці, через те що вона за нею дивиться. З оточуючими завжди нормально спілкувалась, все розуміла, дітей, чоловіка свідка пам`ятала.

Свідок ОСОБА_16 , рідна тітка позивача пояснила, що ОСОБА_4 до 14-го року втратила зір. У 2006 році її возили на операцію по зору. Питання які їй задавали вона розуміла. Хворіла психічним захворюванням. Проживала з донькою. Осатаній час не могла себе доглядати. Впевнена, що спадкодавець мала своє майно поділити між дітьми.

Свідок ОСОБА_17 двоюрідна сестра відповідача та позивача розповіла, що в 2014 році ОСОБА_4 робили операцію на око. Хворіла психічним захворюванням. Відповідала завжди адекватно, коли приїздили до неї вона всіх впізнавала, все що вона хотіла сказати, вона могла висловити, нічого дивного в її відповідях не було.

Свідок ОСОБА_18 розповів, що з ОСОБА_4 бачився в 2014 році, йому відомо, що вона страждала психічним захворюванням, була жінкою похилого віку, погано бачила, але на запитання відповідала по суті. Якщо були якісь дивності, то як у людей похилого віку, щось забувала, щось могла зробити непотрібне. Але з нею можна було спілкуватись, вона правильно відповідала на побутовому рівні. Сумнівів своєю поведінкою не викликала.

Свідок ОСОБА_19 , пояснив, що він працює дільничним терапевтом і що ОСОБА_4 була його пацієнткою. ЇЇ стан був важким. В грудні 2014 року він працював в Олександрівці. Він терапевт, щодо психічного стану пояснити нічого не може. Коли він приходив, вона лежала, була у важкому стані. В серпні 2014 року у неї було захворювання серцево-судинної системи, часто падала. Не могла за собою самостійно доглядати, потребувала постійного стороннього догляду. Доглядом займалась донька. В 2016 році на його запитання не реагувала і не відповідала.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пояснили, що добре знали ОСОБА_4 , вона зробила заповіт на відповідача, тому, що та її доглядала. ОСОБА_4 добре все пам`ятала, ОСОБА_20 була присутня при складені заповіту ОСОБА_4 в нотаріальній конторі і підтвердила, що ОСОБА_4 бажала зробити заповіт на відповідача і на неї ніхто не впливав.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_4 була під його спостереженням з 2006 року. У неї були психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, у неї був делерій. Потім виник «дерматозоїдний бред». Вона збирала і бачила паразитів у себе. Періодично, за час спостереження вона зривалась в запої. В 2014 році на прийом до лікаря приходила з онукою або донькою. Вважає, що її психічний розлад полягає в тому, що є хвороблива впевненість в чомусь, і «бред» не підлягає переконанню. Також у неї були певні розлади пам`яті, як у людини, яка п`є. Але вона орієнтувалась на місці, часі, особистості. На загальні запитання відповідала нормально. Розладів сприйняття не було.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №82 від 15.02.2021 року (т.2 а.с.74-76), станом на 16 грудня 2014 року ОСОБА_4 виявляла ознаки «Органічного ураження головного мозку судинно-інтоксикаційного ґенезу з церебрастенічним синдромом та психотичними епізодами в анамнезі». Наявний у неї психічний розлад відмічався, приблизно, в тому числі, з ураженням судин головного мозку цереброваскулярна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія). За своїм психічним станом на момент підписання заповіту 16 грудня 2014 року ОСОБА_4 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними.

Відповідно до ст.1222 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1234 Цивільного кодексу України зазначається, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до ч.2 ст.1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Статтею 225 Цивільного кодексу України передбачається, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У відповідності зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч.1,2 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

За змістом ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В процесі розгляду справи ні позивач, ні його представники не довели ту обставину, що ОСОБА_4 під час підписання заповіту 16 грудня 2014 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а їх твердження навпаки спростовані висновком судово-психіатричного експерта №82 від 15.02.2021, медичною документацією та показами свідків.

З урахуванням наведеного, у суду немає жодних правових, об`єктивних і суб`єктивних підстав, щоб визнати спірний заповіт недійсним, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, визнати право власності на спадкове майно, а тому позовні вимоги заявлені позивачем не підлягають задоволеною.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Ірина Каримівна, Чорноморська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 ) про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 17 червня 2021 року.

Суддя