ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1806/21 Справа № 202/3272/19 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, застосування реституції шляхом поновлення права власності

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова С. В., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, застосування реституції шляхом поновлення права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому та його матері ОСОБА_2 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 . Між ним та ВАТ КБ Надра 14 вересня 2007 року був укладений кредитний договір № 8/2007/840-МК34/73, відповідно до умов як банк надав йому кредит у розмірі 28600 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором цього ж дня, 14 вересня 2007 року, між ним, ОСОБА_2 та банком був укладений іпотечний договір № 34/73, відповідно до умов якого передано в іпотеку банку вищевказану квартиру. У подальшому, 08 квітня 2019 року, державним реєстратором КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальовим С.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 46362478), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки. При цьому підставою виникнення у ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП права власності на зазначене нерухоме майно вказано договір про відступлення права за іпотечним договором від 27 лютого 2019 року, укладений з ВАТ КБ Надра. Позивач вважає рішення державного реєстратора про реєстрацію за ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП права власності на квартиру АДРЕСА_1 неправомірним, оскільки іпотечне застереження в договорі іпотеки відсутнє, окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався. Законодавство, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, взагалі не передбачало передачу права власності на іпотечне майно на підставі застереження в іпотечному договорі. Будь-яких повідомлень про погашення заборгованості чи звернення стягнення на предмет іпотеки від іпотекодержателя він не отримував. Крім того, реєстратором не враховано запроваджений законом мораторій на задоволення вимог іпотекодержателя при зверненні стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитам, виданим в іноземній валюті. Реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП проведена без відповідних підстав та всупереч вимогам законодавства, у зв`язку з чим рішення державного реєстратора та запис про право власності ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП на спірне нерухоме майно підлягають скасуванню, а його право на це майно поновленню. З наведених підстав позивач просив суд визнати неправомірним та скасувати рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 46362478 від 08 квітня 2019 року); скасувати запис про право власності № 31077303 від 08 квітня 2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) за ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП; застосувати реституцію шляхом поновлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ним, ОСОБА_1 .

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року позов задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 46362478 від 08 квітня 2019 року. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», , на квартиру АДРЕСА_1 номер запису № 31077303 від 08 квітня 2019 року. В іншій частині позову відмовлкно. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП просять скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15713786 від 27 серпня 2007 року на підставі дублікату свідоцтва про право власності б/н від 09 серпня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 1/3 частини зазначеної квартири. У примітці до вказаного витягу зазначено, що 1/3 частина квартири, яка належала ОСОБА_3 , перейшла у власність ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Шостою ДДНК 26 липня 2015 року, за реєстровим № 3-5349 (а.с. 8).

14 вересня 2007 року між ВАТ КБ Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ Надра та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії №8/2007/840-МК34/73, відповідно до якого позивач отримав кредит у розмірі 28600 доларів США на строк з 14 вересня 2007 року по 13 вересня 2012 року (а.с. 65-67).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 вересня 2007 року між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки № 34/73, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м. (а.с. 9, 10).

Відповідно до підпункту 3.3.5 пункту 3.3 статті 3 вищезазначеного договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов`язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пунктом 4.4 статті 4, пунктом 5.1 статті 5 сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором.

Разом із тим, згідно пункту 5.3 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власноті на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку», права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону Україні «Про іпотеку».

Відповідно до пункту 5.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право на свій розсуд вибирати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 5.3 цього договору (а.с. 9-10).

Відповідно до договору № 8/2007/840-МК34/73 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором кредитної лінії від 27 лютого 2019 року ПАТ КБ Надра відступило відповідачу - ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 8/2007/840-МК34/73 від 14 вересня 2007 року (а.с. 56-59).

Відповідно до нотаріально посвідченого договору про відступлення прав за іпотечним договором від 27 лютого 2019 року, ПАТ КБ Надра відступило ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП право вимоги за іпотечним договором, укладеним із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 (а.с. 61-64).

01 березня 2019 року ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП, як новий кредитор, направили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимогу/іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості. ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП запропоновано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у тридцятиденний строк погасити заборгованість за кредитним договором у розмірі 169212,17 доларів США, що еквівалентно 4565789,04 грн., та зазначено, що у разі не виконання цієї вимоги буде реалізовано право іпотекодержателя на позасудове врегулювання спору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 163).

Дана вимога/повідомлення не була отримана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на адресу відповідача повернулися конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.159-162)

08 квітня 2019 року державним реєстратором КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальовим С.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 46362478 від 08 квітня 2019 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки, було зареєстровано за ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП (номер запису про право власності 31077303), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 164899254 від 25 квітня 2019 року (а.с. 11-13).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 статті 33 Закону визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За приписами ст. 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 36 Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає

можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимогіпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предметіпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотеко держателя, який передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання осново зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

В свою чергу, порядок здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно закріплений в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з яким державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб`єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з частиною першої статті 11 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом статті 18 цього Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону "Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

ТОВ "Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» 08 квітня 2019 року звернулися до державного реєстратора із заявою про реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки № 34/73 від 14 вересня 2007 року, договору про відступлення прав за іпотечним договором від 27 лютого 2019 року, вимоги/іпотечного повідомлення про дострокове погашення заборгованості, рекомендованих повідомлень про направлення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 поштових відправлень.

Слід зазначити, у матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вимоги/іпотечного повідомлення від 01 березня 2019 року, направленого ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП, про дострокове погашення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності, сторони не дійшли згоди про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. Оцінка майна предмету іпотеки на момент переходу права власності не проводилась.

Аналіз положень укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 договору іпотеки свідчить про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі, зокрема, домовленості сторін на передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку».

Матеріали справи не містять доказів досягнення сторонами домовленості щодо передачі ТОВ "Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку», між сторонами не укладався.

Відповідне застереження про передачу іпотекодавцями іпотекодержателю у випадку невиконання основного зобов`язання права власності на предмет іпотеки, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в іпотечному договорі відсутнє.

В іпотечному договорі міститься лише положення про можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі відповідної домовленості сторін.

Встановивши вказані обставини, з урахуванням наведених норм закону, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП, , на квартиру АДРЕСА_1 номер запису № 31077303 від 08 квітня 2019 року.

Зазначений висновок відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції, а також із правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц.

Доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі про правомірність реєстрації права власності за ТОВ "Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у зв`язку із переходом до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, є безпідставними.

Разом із тим, не можливо погодитись із висновком суду першої інстанції про скасування рішення державного реєстратора від 08 квітня 2019 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Частиною 1ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1,2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17-ц (провадження № 14-144цс18).

Позивач звернувся із вимогою про скасування рішення державного реєстратора КП «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова С. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 46362478 від 08 квітня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений певний порядок державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (пункт 4 частини першої статті 3 цього Закону).

Перевірка документів на наявність підстав, зокрема, для прийняття відповідних рішень, є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 4 частини першої статті 18 вказаного Закону).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (абзац перший частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц.) Отже, скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав не є належним (ефективним) способом захисту прав у випадку їх порушення. Ефективним способом захисту права власності у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права на нерухоме майно (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування рішення державного реєстратора від 08 квітня 2019 року, яке вже вичерпало свою дію. Скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП на спірну квартиру у повній мірі відповідає захисту порушених прав та інтересів позивача.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 367, 374, 375, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія ДНІПРОФІНАНСГРУП - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису про право власності, застосування реституції шляхом поновлення права власності скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Ковальова Сергія Вадимовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу), індексний номер 46362478 від 08 квітня 2019 року та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді