Справа № 175/2078/19
Провадження № 2/175/553/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Новік Л.М.

за участю секретаря Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 (надалі за текстом - Позивач) є племінницею ОСОБА_3 (надалі за текстом - Спадкодавець- 1) та донькою ОСОБА_4 (надалі за текстом - Спадкодавець-2), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 11 від 10.03.1954 р.).

Спадкодавець-1 та Спадкодавець-2, які були рідними сестрами, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

01.11.2000 р. ОСОБА_3 (Спадкодавець-1) склала заповіт, який був нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій за № 72, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось на день її смерті, вона заповіла Позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 07.02.2005 р. в Книзі реєстрації актів про смерть виконкому Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 07.

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме: на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так, в березні місяці 2005 р. Позивач, в період встановленого законом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, особисто подала заяву про прийняття спадщини за заповітом до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори (після перейменування - Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області), що підтверджується копією запиту державного нотаріуса, виданого на ім 'я Позивача, про надання витягу з Реєстру об`єктів нерухомого майна для вводу до спадщини.

Позивач не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки житлового будинку з причини відсутності документу, що встановлює право власності на нерухоме майно на ім`я померлої ОСОБА_3 .

На цій підставі державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії з причини відсутності правовстановлювальних документів на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, 9 червня 1997 р. мати Позивача - ОСОБА_4 (Спадкодавець-2) склала заповіт, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій за № 64, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось на день її смерті, вона заповіла Позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що 31.03.2015 р. в Книзі реєстрації актів про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 22.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме: на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 264/2015, за якою Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/5 частки вищезазначеного житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,2934 гектарів.

У зв`язку з відмовою державного нотаріуса видати Позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки після смерті Спадкодавця-1 з причини відсутності правовстановлювальних документів на спадкове майно, Позивач вимушена звернутися з позовною заявою до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Просить суд визнати право власності на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які є спадковим майном після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 28 травня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження і по справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді від 12 листопада 2020 року підготовче засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

До початку судового засідання представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Голова Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи без їх представника.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 (надалі за текстом Спадкодавець - 1) та донькою ОСОБА_4 (надалі за текстом - Спадкодавець-2), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області (актовий запис № 11 від 10.03.1954 р.).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були рідними сестрами, проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

01.11.2000 р. ОСОБА_3 (Спадкодавець-1) склала заповіт, який був нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сурсько - Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій за № 72, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось на день її смерті, вона заповіла позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 07.02.2005 р. в Книзі реєстрації актів про смерть виконкому Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Сурсько-Литовської сільської ради.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме: на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорту на житловий будинок.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Так, в березні місяці 2005 р. Позивач, в період встановленого законом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, особисто подала заяву про прийняття спадщини за заповітом до Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори (після перейменування - Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області), що підтверджується копією запиту державного нотаріуса, виданого на ім 'я Позивача, про надання витягу з Реєстру об`єктів нерухомого майна для вводу до спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивач не отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 з причини відсутності документу, що встановлює право власності на нерухоме майно на ім`я померлої ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації», але відповідно до виписки (витяг) з погосподарської книги з вих.77/2-12 від 10.12.2019 року, 2/5 частки будинку належить померлій ОСОБА_3 .

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

На цій підставі державний нотаріус Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії з причини відсутності правовстановлювальних документів на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , і роз`яснила Позивачу право звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, 9 червня 1997 р. мати Позивача - ОСОБА_4 (Спадкодавець-2) склала заповіт, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Сурсько-Литовської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій за № 64, яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось на день її смерті, вона заповіла позивачу ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, про що 31.03.2015 р. в Книзі реєстрації актів про смерть Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 22.

Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на нерухоме майно, а саме: на 3/5 частки житлового будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим Дніпропетровською районною державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 264/2015, за якою Позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/5 частки вищезазначеного житлового будинку та земельну ділянку, площею 0,2934 гектарів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідність до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимогстатті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні устаттях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч. 1 ст.319, ч. 1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Спадкове нерухоме майно (будинок), що залишилось після смерті ОСОБА_3 , на яке не видано свідоцтво на право власності знаходиться на території Дніпровського району Дніпропетровської області, а тому цей позов пред`являється до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Суд вважає можливим визнати право власності на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які є спадковим майном після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 , крім того визнання права власності на дане майно за позивачем не порушуватиме права та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 12, 81, 82, 247, 259, 260, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом- задовольнити.

Визнати право власності на 2/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які є спадковим майном після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.М. Новік