Справа № 638/3675/20
Провадження № 2-др/638/37/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

22 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Подосокорської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, стягнення компенсації»,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.11.2020 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності, стягнення компенсації» - задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно:

квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 101), площею 94,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

житловий будинок (реєстраційний номер: 20), загальною площею 235, 8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

1/4 (одну четверту) нежитлової будівлі (реєстраційний номер: 01), загальною площею 1505,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ;

автомобіль MERCEDES-BENZ GL 350 CDI (VIN номер НОМЕР_1 );

автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (VIN номер НОМЕР_2 );

автомобіль MERCEDES-BENZ S 350 (VIN номер НОМЕР_3 )

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити на праві приватної власності ОСОБА_3 автомобіль MERCEDES-BENZ GL 350 CDI (VIN номер НОМЕР_1 )

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити на праві приватної власності ОСОБА_2 автомобіль MERCEDES-BENZ S 350 (VIN номер НОМЕР_3 ).

В рахунок урівняння часток автомобіля MERCEDES-BENZ GL 350 CDI (VIN номер НОМЕР_1 ) та MERCEDES-BENZ S 350 (VIN номер НОМЕР_3 ) стягнути з ОСОБА_2 різницю вартості зазначених автомобілів, відповідно до оцінки, на користь ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 97 775 (дев`яносто сім тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним з них на 1/2 ідеальних частин автомобіля MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI (VIN номер НОМЕР_2 ) та житловий будинок (реєстраційний номер: 20), загальною площею 235, 8 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 та залишивши даний автомобіль і будинок у спільній частковій власності сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені витрати на правову допомогу у сумі 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн, судовий збір, пропорційно до задоволених вимог у сумі 9406 (дев`ять тисяч чотириста шість) грн 50 коп, а всього 33406 (тридцять три тисячі чотириста шість) грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31.05.2021 зазначену цивільну справу повернуто до Дзержинського районного суду м. Харкова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з тим, що суд, визнавши спільною сумісною власністю подружжя квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_5 та 1/4 нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_4 , не вирішив питання стосовно поділу цих об`єктів нерухомого майна між позивачем та відповідачем, що було предметом заявлених вимог і з їх приводу сторони надавали докази і давали пояснення.

Відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України сторони у судове засідання не викликались, так як їх виклик у судове засідання не є обов"язковим, а здійснюється лише на розсуд суду у разі необхідності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що предметом розгляду були позовні вимоги, зокрема про поділ квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_5 та 1/4 нежитлової будівлі, розташованої за адресою АДРЕСА_4 .

В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду, зокрема визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер: 101), площею 94,4 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ; 1/4 (одну четверту) нежитлової будівлі (реєстраційний номер: 01), загальною площею 1505,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_4 .

Проте, рішенням суду не вирішено питання про поділ майна, яке визнано сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу майно, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело та час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб .

Отже, спільне майно подружжя за відсутності домовленості між ними слід ділити порівну, з урахуванням обставин, що мають значення у справі, призначення речей, їх фактичного перебування у володінні одного з подружжя та намірів щодо володіння та використання майна кожним з подружжя.

Суд приходить до висновку, що зазначене майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а тому сторони по справі мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання зазначеним майном, яке належить їм у рівних частках, зокрема, щодо квартири АДРЕСА_6 - по 1/2 частині кожному з співвласників, щодо нежитлової будівлі, розташованої у АДРЕСА_4 - по 1/8 частині від частки в праві сумісної власності, кожному з співвласників.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований АДРЕСА_5 ) право власності за кожним з них на 1/2 ідеальні частини квартири АДРЕСА_6

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований АДРЕСА_5 ) право власності за кожним з них на 1/8 частині від частки в праві сумісної власності нежитлових приміщень, розташованих у АДРЕСА_4 .

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Семіряд