Справа № 202/3126/20
Провадж. 2/202/1367/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.

при секретарі Піявського Е.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа Індустріальний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про усунення перешкод в здійснені права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку особи,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з цим позовом, позивач зазначив, що йому на підставі договору купівлі - продажу від 11.09. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., і на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2014 року, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить квартира АДРЕСА_1 . В грудні 2019 року він звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради для отримання довідки з місця проживання, в якій було зазначено, що в належній йому квартирі, крім членів його сім`ї, з 21.01.2003 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте остання в квартирі з моменту її придбання ним, позивачем, не проживала. Згодом він довідався, що ОСОБА_3 померла. Коли він звернувся до відповідача з заявою про зняття ОСОБА_2 з реєстрації, то йому було відмовлено у зв`язку з ненаданням необхідних документів. Реєстрація останньої в його квартирі перешкоджає його праву вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. Тому позивач просив усунути перешкоди в здійсненні права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

Під час судового розгляду позивач і його представник, адвокат Маркело В.О. , підтримали позовні вимоги, просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. З наданого відзиву вбачається, що відповідач не визнає позовні вимоги і просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю (а.с. 37-42,107).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направив лист про розгляд справи без участі представника Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) (а.с. 121).

З`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу від 11.09. 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іщенко Н.Д., і на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2014 року, виданого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, є власником квартири АДРЕСА_4 .

В даній квартирі з 21.01.2003 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ніколи не була членом сім`ї позивача (а.с.7).

Встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.123).

Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради позивачеві відмовлено у знятті з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2 у зв`язку з ненаданням необхідним документів.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від інших осіб.

Положенням частини першої статті 317 ЦК України і частини першої статті 319 цього Кодексу встановлено, що власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз наведеного дає підстави дійти висновку, що будь - яке обмеження у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном не допускається і власник має право вимагати усунення відповідних перешкод у здійсненні права власності.

Разом з тим, статтею 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом реєстрації протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Отже, зняття з реєстраційного обліку на підставі рішення суду можливо лише у вищезазначених випадках. Тобто власник майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом зняття з реєстраційного обліку, пред`явивши одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Проте таких вимог позивачем не заявлено.

Верховний Суд у справі № 336/1773/17 (постанова від 14.05.2020 р.) дійшов висновку, що заявлена у справі вимога про зняття з реєстраційного обліку місця проживання у квартирі не може бути задоволена у розумінні ст. 16 ЦК України, оскільки поняття «знаття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права» (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування, виселення із займаного приміщення та інше)».

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 13 ЦПК визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За встановлених обставин суд вважає, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту порушеного права і не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,141,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у позові до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа Індустріальний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), про усунення перешкод в здійснені права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку особи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.