Справа № 346/679/21
Провадження № 2/346/742/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Сав`яка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належали йому на підставі відповідного свідоцтва про право власності. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті батька, вступивши у володіння та управління вказаним майном, оскільки проживала з батьком на день його смерті, провела ремонт будинку, постійно обробляє земельну ділянку та проживає в будинку. Позивач зазначає, що крім неї, можливими спадкоємцями першої черги можуть бути ОСОБА_2 (мати позивача) та ОСОБА_3 (брат позивача) - відповідачі. На спадкове майно ніхто не претендує, спадкоємців, яким би належала обов`язкова частка, не має. Відповідачі на спадщину не претендують, до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину не зверталися та не заперечують, щоб позивач оформила спадщину.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Сахра Г.Ф. з відповідною заявою, однак, останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не подані документи, що підтверджують право власності або реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законодавством порядку на вказаний житловий будинок за спадкодавцем. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 05.05.2021 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати в її відсутності (а.с.90).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, 10.03.2021 року подали до суду відзиви на позов та письмові заяви про розгляд справи у їхній відсутності, справжність підпису на яких посвідчено 03.03.2021 року старостою Ліснохлібичиського старостинського округу Отинійської селищної ради Боднаруком В.С., зареєстровано в реєстрі за № 4-3, № 4-4, № 4-5, № 4-6, згідно з якими відповідачі позовні вимоги визнають, на спадкове майно не претендують та відмовляються від спадкового майна в користь позивача (а.с. 56-62).

В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , яка у зв`язку з одруженням 05.09.1998 року з ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 », її батьками вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 11.05.1978 року та серії № НОМЕР_2 від 05.09.1998 року (а.с. 15, 16).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 03.12.1987 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 220 від 14.10.1987 року, належав ОСОБА_4 , що підтверджується копіями цього свідоцтва та виписки з інвентаризаційних матеріалів згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 07.02.2020 року № 65952 (а.с. 19, 22).

Згідно з довідкою № 367, виданою Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 01.06.2020 року, в додатку № 1 рішення виконкому вказаної сільської ради від 17.09.1987 року № 9 «Про оформлення права власності окремих громадян та колгоспних дворів на житлові будинки» допущена помилка в записі АДРЕСА_2 , правильний номер будинку «№62», а не «№ 14», що підтверджують записи в погосподарських та будинкових книгах цього населеного пункту (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 29 (а.с. 14).

Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету Вільний Голос № 14 (2551) від 15.04.2021 року (а.с.93).

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 30 (а.с. 103).

Відповідно до довідки № 365, виданої Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 01.06.2020 року, ОСОБА_4 з 1979 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) був зареєстрований в АДРЕСА_1 ; тип двору робітничий. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_4 - голова домогосподарства; ОСОБА_2 - дружина; ОСОБА_3 - син; ОСОБА_8 - син ( помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ); ОСОБА_5 - дочка. На час смерті ОСОБА_4 в спадковому будинку були зареєстровані ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_8 син; ОСОБА_9 син; ОСОБА_1 дочка, а також ОСОБА_10 онука. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався у виконкомі вказаної ради (а.с.17).

Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 13.03.2020 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 93,1 кв. м., житловою 60,5 кв. м. та господарських будівель та споруд: сараю - літера «Б»; стайні - літера «В»; стодоли - літера «Г»; навісу - літера «Д»; навісу - літера «Ж»; сараю - літера «К»; вбиральні - літера «З»; криниці - «№1»; огорожі «№ 2-4». Рік побудови будинку 1981(а.с.23-26).

16.11.2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Сахра Г.Ф. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку вказаного майна після смерті батька ОСОБА_4 . В заяві зазначено, що спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, є : дружина померлого ОСОБА_2 , 1952 року народження, син померлого ОСОБА_3 , 1973 року народження, син померлого ОСОБА_8 , 1976 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 78).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62490027, виданого приватним нотаріусом Сахром Г.Ф. 16.11.2020 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 99/2020 за номером у спадковому реєстрі 66762744, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.21).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказаного приватного нотаріуса від 16.11.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку вказаного вище житлового будинку в зв`язку з тим, щонею не подані документи, які підтверджують право власності або реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у встановленому законодавством порядку на вказаний житловий будинок за спадкодавцем (а. с. 92).

Згідно з копією спадкової справи, наданої державним нотаріусом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори Мануляк І.В. 31.05.2021 року, в останній 02.03.2018 року заведена спадкова справа № 75 за номером у спадковому реєстрі - 62091558 після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за матеріалами якої із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулась його дружина ОСОБА_11 (заява № 150 від 02.03.2018 року). Спадщину, що залишилась після його смерті, вона приймає. Крім неї спадкоємцями є: ОСОБА_12 та ОСОБА_4 (а.с. 101-112).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 зазначеного Кодексу передбачено спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.561 вказаного Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінченняшести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на 3/4 частки спірного нерухомого майна (з врахуванням належних відповідачам по 1/4 частці нерухомого майна, від яких вони відмовилися на користь позивача), оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього позивач як спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, не може набути права на це майно. На іншу 1/4 частку спірного майна можуть претендувати спадкоємці ОСОБА_8 , сина спадкодавця ОСОБА_4 , який на час смерті спадкодавця проживав з ним в спадковому будинку, зокрема його дружина ОСОБА_11 , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та його діти - ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), ст. ст. 346, 392 ЦК України ,та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , право власності на 3/4 (три четвертих) частки житлового будинку загальною площею 93,1 кв. м., житловою площею 60,5 кв. м. та господарських будівель та споруд: сараю - літера «Б»; стайні - літера «В»; стодоли - літера «Г»; навісу - літера «Д»; навісу - літера «Ж»; сараю - літера «К»; вбиральні - літера «З»; криниці - «№1»; огорожі «№ 2-4»., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення через Коломийський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.