Справа № 354/430/19
Провадження № 2/354/129/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2021 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Остап`юк М.В.

при секретарі Кулик В.Р.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 мотивує свої вимоги тим, що 26.03.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого позикодавцем було передано відповідачеві грошову позику в розмірі 80 000, 00 гривень та 1 600 доларів США, відповідно відповідач взяв на себе зобов`язання повернути суму позики з відсотками у розмірі 2 200 доларів США та 90 000 гривень. Укладення договору позики підтверджується Договором позики (відсоткової) від 26.03.2018 та розпискою відповідача від 26.03.2018 року. Однак відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов`язання, передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує вимоги позивача щодо повернення коштів. На підставі викладеного позивач звертається до суду з позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу з відсотками у розмірі 2 200 доларів США та 90 000 гривень, а також витрати на сплату судового збору та на правову допомогу.

Процесуальний рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 справа передана для розгляду судді М.В. Польській.

07.06.2019 Ухвалою судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі і призначено її до підготовчого судового розгляду 03.07.2019.

03.07.2019 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

05.08.2019 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із повторною неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

10.10.2019 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із третьою неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

02.12.2019 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із четвертою неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

30.01.2020 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із п`ятою неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

02.04.2020 відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Польської М.В. до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області для здійснення правосуддя, однак, визначення судді не відбулося у зв`язку із відсутністю у штаті суду суддів (Протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2020).

03.08.2020 відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, справа передана на розгляд судді М.В. Остап`юк (Протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020).

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 03.08.2020 суддя Остап`юк М.В. прийняла справу до свого провадження. По справі призначено підготовче судове засідання 25.09.2020.

25.09.2020 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

18.11.2020 підготовче судове засідання відкладено у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

24.12.2020 ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

17.02.2021 року судовий розгляд справи відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

22.04.2021 року відбувся судовий розгляд справи.

У судове засідання з`явився позивач.

Відповідач у судове засідання, будучи повідомленим про дату та час судових засідань, в тому числі розміщенням судових повісток на сайті судової влади України неодноразово, в судове засідання не з`явився та не повідомив причини неявки. Від нього не надійшло клопотання про перенесення слухання справи, відзив на позовну заяву не надав суду, а тому вважаю за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Позиції учасників справи у судовому засіданні

У судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Відзив на позовну заяву не надав суду, жодних доказів на спростування аргументів, викладених у позовній заяві, до суду не надав.

Позиція суду

Вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 26.03.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено договір позики (відсоткової) відповідно до якого позикодавцем було передано відповідачеві грошову позику в розмірі 1 600 доларів США та 80 000 гривень, умовами якого передбачено право позикодавця на отримання, а обов`язок позичальника повернути суму позики з відсотками у розмірі 2200 доларів США та 90 000 гривень. Укладення договору позики підтверджується Договором позики (відсоткової) від 26.03.2018 та розпискою відповідача від 26.03.2018.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином надані Договір позики (відсоткової) від 26.03.2018 та розписка відповідача від 26.03.2018 є документами, що підтверджують отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 1 600 доларів США та 80 000 гривень.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до положень ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором позики не погашає.

Оскільки відповідач належним чином добровільно не виконав умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаним договором, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 80 000 гривень та 1 600 доларів США, що еквівалентна 42 249 грн 87 коп.

З приводу позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування позикою у розмірі 10 000, 00 гривень та 6000 доларів США відповідно, то вони також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, ст. 536 ЦК України сама по собі не встановлює розміру процентів за користування грошовими коштами, віддаючи це на вирішення на рівні договору або закону. Тобто сторони зобов`язання можуть укласти договір, в якому визначити розмір процентів. У разі неукладення такого договору або недосягнення з цього приводу згоди розмір процентів за користування грошовими коштами може визначатися за правилами ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 по справі № 6-36цс14, у якій зазначено, що у ч. 1 ст. 1048 ЦК України установлено презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Так, судом у ході судового розгляду встановлено, що сторони між собою домовилися про сплату відповідачем 10 000 гривень за користування позикою у сумі 80 000 гривень та 600 доларів США за користування позикою у сумі 1600 доларів США відповідно. Вказане передбачено у Договорі позики (відсоткової) від 26.03.2018, зазначені суми зобов`язався повернути відповідач згідно із вказаним Договором та розпискою відповідача від 26.03.2018. Таким чином, з огляду на доведеність факту порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позики щодо своєчасної, у погоджений сторонами строк, виплати суми позики, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики (відсоткової) від 26.03.2018 у розмірі 80 000 грн 00 коп та відсотки за користування позикою у розмірі 10 000 грн 00 коп і 1600,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.05.2019 року еквівалентна 42 249 грн 87 коп, та відсотки за користування позикою у розмірі 600,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.05.2019 року еквівалентна 15 843 грн 70 коп.

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1482, 35 грн.

Що ж до стягнення з віповідача на користь позивача суми витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн, то у цій вимозі слід відмовити, оскільки позивачем не подано у відповідності до ст. 137 ЦПК України жодних документів на підтвердження факту надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 510, 525, 526, 527, 625, 1046, 1048, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за Договором позики від 26.03.2018 року у розмірі: 80 000 грн 00 коп та відсотки за користування у розмірі 10 000 грн 00 коп; 42 249 грн 87 коп, еквівалентну станом на 29.05.2019 року - 1600,00 доларам США та відсотки за користування у розмірі 15 843 грн 70 коп, еквівалентну станом на 29.05.2019 року - 600,00 доларам США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривні 35 копійок.

У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Яремчанським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повні ім`я сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 05 травня 2021.

Головуючий суддя: М. В. Остап`юк