Справа № 737/173/21
Провадження № 2/737/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н.Ю., за участі секретаря Москалець Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради, третя особа - державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В. В.,

про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами,

учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_2 . Після її смерті спадщину прийняв батько позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв позивач.

До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позовна заява надійшла до суду 18 березня 2021 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 18 березня 2021 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 14 квітня 2021 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 22 червня 2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Також позивачем було заявлено клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів, оскільки в зв`язку з COVID-19 та карантинними обмеженнями він не зміг вчасно надати суду всі необхідні докази на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві.

Згідно з ч.2, ч.5 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк, суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Суд вважає за можливе задовольнити клопотання позивача про встановлення додаткового строку для подання доказів.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якій селищний голова ОСОБА_4 повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від в. о. завідуючої Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В.В. надійшла заява про розгляд справи без представника нотаріальної контори.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 3/2018 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У абз. 2, 3 п. 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.6).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 136 від 04 березня 2021 року ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином - ОСОБА_3 , невісткою - ОСОБА_5 та онуком - ОСОБА_1 (а.с.11).

ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтвом про його народження (а.с.10).

Згідно довідки старости Жуківського старостинського округу Дурицької Н. В. № 266 від 22.06.2021 року, ОСОБА_3 прийняв спадщину на основах управління будинком після смерті його матері ОСОБА_6 . ОСОБА_3 сплачував податки, комунальні платежі за закріпленим будинком.

Таким чином, спадщину після померлої ОСОБА_6 прийняв її син ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.8).

Згідно довідки виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1043 від 16 листопада 2020 року ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_1 (а.с.13).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.9).

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

З матеріалів спадкової справи № 3/2018 вбачається, що 21 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с.39).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на чотири земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_3 (а.с.41-42).

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги, який прийняв спадщину. Наявності інших спадкоємців, які претендують на спадщину судом не встановлено.

Згідно з повідомленням в. о. державного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В. В. від 12.02.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.19).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 263 від 28.12.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 18).

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, підлягають з`ясуванню та оцінюються судом записи у погосподарських книгах, ухвалені органами місцевого самоврядування рішення про оформлення права власності громадян на будинки, технічний паспорт на будівлі, документи про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

У копії технічного паспорту на даний будинок вказано, що він має наступну характеристику літерами: житловий будинок А-1, прибудова А1-1, погріб під частиною будівлі в-1, веранда а-1, сараї б-1, б1-1, Б1-1, В-1, гараж Б-1, Б2-1, ґанок а1-1, рік побудови - 1959 (а.с. 20-22).

У витягах з погосподарських книг Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за 1986-1995 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 (а.с.14-15).

У витягах з погосподарських книг Жуківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за 2011-2020 роки, вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с.16-17).

Відомості щодо самочинного будівництва відсутні.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Положеннями ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 належав спірний будинок, але за життя нею не було отримано правовстановлюючого документу на нього, її спадкоємцем був ОСОБА_3 , після смерті якого спадщину прийняв позивач, оскільки подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, однак не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, право власності на який належним чином не зареєстровано, що є підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування на вказане майно.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 15, 16, 1261, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 68,2 кв.м, житловою площею 26,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (житловий будинок А-1, прибудова А1-1, погріб під частиною будівлі в-1, веранда а-1, сараї б-1, б1-1, Б1-1, В-1, гараж Б-1, Б2-1, ґанок а1-1) в порядку спадкування за законом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н. Ю. Рубаненко