Провадження № 6/761/2445/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Таратінова Д.І.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_9,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександра Родіоновича про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та надання дозволу на проникнення до житла та іншого володіння боржника, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кузь Олександр Родіонович звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та надання дозволу на примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника у якому з метою забезпечення примусового виконання судового рішення на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/25760/16-ц від 24.12.2018:

1) Звернути стягнення на нерухоме маймо боржниці - ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ;

- дачний будинок АДРЕСА_2 ;

- дачний будинок АДРЕСА_3 .

2) Надати приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кузю Олександру Родіоновичу або будь якому іншому приватному чи державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження № 61933713 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/25760/16-ц від 24.12.2018, дозвіл на примусове проникнення до житлових приміщень:

- трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ;

- дачного будинку АДРЕСА_2 ;

- дачного будинку АДРЕСА_3 ,

для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Своє подання обґрунтовував тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександра Родіоновича перебуває виконавче провадження №61933713 з примусового виконання виконавчого листа № 761 /25760/16-ц від 24.12.2018, що виданий Шевченківським районним судом м. Києва.

Оскільки Боржниця в добровільному порядку рішення суду не виконала, Виконавцем вживаються заходи його примусового виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавець зауважує, що Рішення суду у виконавчому провадженні № 61933713, можливо виконати лише шляхом звернення стягнення на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; дачний будинок АДРЕСА_2 ; дачний будинок АДРЕСА_3 , які перебувають у фактичному володінні боржниці, однак право власності на яке боржниця у встановленому законом порядку не реєструє з метою ухилення від виконання рішення суду. У зв`язку з чим також просить надати дозвіл на проникнення до вказаного житла для проведення опису та арешту майна боржника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 жовтня 2021 року матеріали подання передано на розгляд судді Фроловій І.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2021 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

03 листопада 221 року на адресу суду надійшло клопотання від заінтересовано особи (боржниці) - ОСОБА_3 у якому просила суд зупинити розгляд подання.

Приватний виконавець Кузь О.Р. у судовому засіданні вимоги подання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи (стягувача) - ОСОБА_9 у судовому засіданні вимоги подання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи (боржниці) - ОСОБА_2 у судовому засіданні щодо задоволення вимог подання заперечувала, просила відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив наступне.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександра Родіоновича перебуває виконавче провадження №61933713 з примусового виконання виконавчого листа № 761 /25760/16-ц від 24.12.2018.

Виконавчий лист було видано Шевченківським районним судом м. Києва в рамках цивільної справи №761/25760/16-ц відповідно до якого вирішено:

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) інфляційні втрати у розмірі 1 068 125 (один мільйон шістдесят вісім тисяч сто двадцять п`ять ) гривень 13 коп. та 3% річних у розмірі 183 237 (сто вісімдесят три тисячі двісті тридцять сім) гривень 58 коп., а всього підлягає стягненню сума у розмірі 1 251 362 (один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча триста шістдесят два) гривень 71 коп. та судові витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 6 890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) гривень.

Вказаний виконавчий лист подано до примусового виконання представником стягувача 27 квітня 2020 року.

28 квітня 2020 року відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи, винесені у процедурі відкриття виконавчого провадження, із вимогою виконавця від 28 квітня 2020 року № 431 було надіслано 29 квітня 2020 року рекомендованим поштовим відправленням трекінг номер 387 на адресу ОСОБА_3 , вказану у виконавчому документі: АДРЕСА_4 .

Поштове відправлення трекінг номер 387 вручено адресату за довіреністю 06.05.2020.

Представниця Боржниці ОСОБА_6 26.05.2021 особисто ознайомилася з матеріалами виконавчого провадження № 61933713 та отримала на руки копію постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується копією заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва 17 липня 2020 року у справі №761/25760/16-ц було замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 761/25760-16-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 24.12.2018 р. по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення суми інфляційних витрат та 3% річних на його правонаступника ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ).

11 вересня 2020 року виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою стягувача ОСОБА_5 замінено на його правонаступника ОСОБА_4 .

При виконанні рішення з рахунків Боржниці в АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 4 621,12 грн, належних Боржниці коштів на рахунках в інших банківських установах не виявлено.

Виконавець зауважив, що всього з Боржниці стягнуто 8 552,37 грн, з яких 500 грн перераховано стягувачу в рахунок повернення сплаченого ним авансового внеску, стягнуто 941,28 грн витрат виконавчого провадження, 6 464,64 грн перераховано стягувачу в рахунок погашення боргу за виконавчим документом та стягнуто 646,45 грн основної винагороди приватного виконавця.

Вжитими Виконавцем заходами встановлено, що Боржниці на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :90:858:0076, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ), площа - 0,0623 га, на якій знаходиться будинок.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.04.2021 у справі № 761/25760/16-ц було вирішено частково задовольнити подання приватного виконавця та надано дозвіл на примусове проникнення до володіння Боржниці, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером :90:858:0076, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 (Садове товариство «Тепломережі»), з метою проведення виконавчих дій згідно з Законом України «Про виконавче провадження». В наданні дозволу на примусове проникнення до будинку з надвірними будівлями, що знаходиться на вказаній земельній ділянці, ухвалою суду відмовлено.

На підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року, дочка боржниці ОСОБА_8 , яка є її представником за дорученням, 10 червня 2021 року надала Виконавцю доступ до території для проведення виконавчих дій за адресою: ділянки № НОМЕР_4 та АДРЕСА_2 .

При проведенні виконавчих дій зі слів ОСОБА_8 було встановлено, що на цій ділянці в одну ділянку об`єднано дві земельні ділянки № НОМЕР_4 та АДРЕСА_2 . На ділянці знаходиться триповерховий будинок з прибудовами (веранда та гараж).

При проведенні виконавчих дій Виконавцем описано належну боржниці земельну ділянку кадастровий номер :90:858:0076, про що винесено постанову про опис та арешт майна боржника від 10.06.2021, яка складена за участю представника стягувача ОСОБА_9 та дочки боржниці ОСОБА_8 (представника боржниці). Доступ до будинку, що розташований на цій земельній ділянці Виконавцю для проведення виконавчих дій з його опису і арешту не надано з посиланням на відсутність рішення суду про примусове проникнення до житла боржника, про що зазначено у вищевказаній постанові.

Окремо приватний виконавець зауважив, що у нього на виконанні перебувало виконавче провадження № 63762914 з примусового виконання виконавчого листа № 2-324/11 від 02.09.2020, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про: Стягнути з ОСОБА_3 па користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у розмірі 956 820 (дев`ятсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять ) гривень, в межах дійсної вартості спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_10 : 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_2 ; 1/2 частини дачного будинку АДРЕСА_3 , 1/2 частини автомобіля «Тойота Ленд Крузер», 1990 р.в., д.н. НОМЕР_5 , 1/2 частини автомобіля «БМВ-325», 1986 р.в., д.н. НОМЕР_6 (додатки 23-28).

На вимогу Виконавця Першою київською державною нотаріальною конторою надано відповідь від 19.02.2021 № 1300/01-16 про те, що згідно матеріалів спадкової справи №695/2003 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 , станом на 19.02.2021, будь-які свідоцтва про право на спадщину, у т.ч., на зазначене у запиті спадкове майно - не видавалося. Заява про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_3 не надходила. До вказаної відповіді додано завірену копію заяви від 07.08.2003 про повідомлення ОСОБА_3 про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_10 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка від 07.07.2021 № 264704751), відсутні відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 , однак наявна заборона на відчуження вказаного об`єкту, у якій вказано, шо власником цієї квартири є ОСОБА_10 .

Відповідно до відповіді Солом`янської РДА від 10.12.2020 № 108-16017, за адресою: АДРЕСА_7 , відсутня реєстрація осіб.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідки від 07.07.2021 № 264708758, від 07.07.2021 № 264708758), відсутні відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо будинків АДРЕСА_8 та АДРЕСА_3 .

На вимогу Виконавця надано відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької РДА від 05.03.2021 № 637, якою повідомлено, що в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва» відсутні відомості про житлові будинки АДРЕСА_2 та будинок АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим інформація про зареєстрованих осіб не може бути надана.

На запити Виконавця в автоматизованій системі виконавчого провадження отримано відповіді з МВС, зокрема № 78715261 від 28.04.2020 та №116993811 від 03.10.2021 про те, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за Боржницею транспортні засоби.

РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві на вимогу Виконавця надано відповідь від 29.12.2020 № 31/26-5441 про те, що транспорті засоби: автомобіль «Тойота Ленд Крузер» (д.н. НОМЕР_5 ), автомобіль «БМВ-325» (д.н. НОМЕР_6 ) значаться зареєстрованими за ОСОБА_10 .

Таким чином, на переконання приватного виконавця, встановлено, що право власності на вказані у виконавчому листі Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2020 № 2-324/11 об`єкти нерухомого майна: квартира АДРЕСА_1 , дачні будинки АДРЕСА_8 та АДРЕСА_3 , у встановленому законом порядку не зареєстровані, а боржниця не здійснює їх реєстрацію шляхом оформлення права на спадщину, оскільки у такий спосіб ухиляється від виконання рішення суду.

В подальшому приватним виконавцем було ініційовано до Дарницького районного суду м. Києва подання про звернення стягнення на вказане майно та надання дозволу на примусове проникнення до цих об`єктів для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року у справі № 753/13828/21 вказане подання Виконавця задоволено в повному обсязі:

- звернуто стягнення на нерухоме маймо боржника, яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на: 1/2 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частину дачного будинку АДРЕСА_2 ;

- надано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кузю Олександру Родіоновичу або будь якому іншому приватному чи державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження № 63762914 з примусового виконання виконавчого листа № 2-324/11 від 02.09.2020, що виданий Дарницьким районним судом м. Києва, дозвіл на примусове проникнення до житлових приміщень, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та дачного будинку АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій передбачених п. 4 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Після винесення Дарницьким районним судом м. Києва зазначеної ухвали Боржниця в повному обсязі сплатила заборгованість за виконавчим листом Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2020 № 2-324/11, у зв`язку з чим виконавче провадження №63762914 з його виконання закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2021 року.

Щодо вимог подання про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих приватним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження, вбачається, що приватним виконавцем були дотримані вимоги Закону, та доведено до відома боржниці про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2, 5, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах; у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення; виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч. 1 та п. 4) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У судовому засіданні представником боржниці було зазначено, що на момент розгляду подання в Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа за заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2016 року по цивільній справі №761/25760/16-ц.

Оскільки заява стосується перегляду та скасування заочного рішення суду на підставі якого було видано виконавчий лист, що став підставою для відкриття виконавчого провадження №61933713, на переконання представника боржниці, існують обставини, що дають змоги дійти висновку щодо передчасності вказаного подання про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та проникнення до житла.

Окремо було зауважено, що боржницею не було здійснено реєстрацію спірного нерухомого майна у зв`язку з тим, що всі об`єкти нерухомого майна, що зазначені в поданні приватного виконавця перебували під арештом в рамках цивільної справи Дарницького районного суду м. Києва № 02/2-324/11.

Рішення в рамках цивільної справи Дарницького районного суду м. Києва № 02/2-324/11 було виконано лише 11 серпня 2021 року.

Вказана обставина підтверджується матеріалами подання, а саме виконавче провадження №63762914 з його виконання закінчено відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 11 серпня 2021 року.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що до вирішення питання про реалізацію нерухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчим листам, вчинення приватним виконавцем всіх можливих дій спрямованих на виконання рішення суду, звернення приватним виконавцем до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є крайнім заходом, є передчасним, а тому в задоволенні подання в частині цих вимог слід відмовити.

Щодо вимог подання в частині проникнення до житла, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

При цьому при вирішені питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника, має забезпечуватись баланс між суспільним інтересом, що вимагає правомірного обмеження права власності, та права фізичної або юридичної особи на недоторканість житла.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до п.2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших осіб, забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно ч. 1ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання приватного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Разом з тим, належних доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, підтвердження отримання боржником вимоги щодо надання доступу до житлового приміщення з метою перевірки майнового стану боржника та здійснення виконавчих дій, приватним виконавцем надано не було.

Судом встановлено, що матеріали подання не містять доказів, які підтверджують, що за боржницею станом на день подачі подання до суду зареєстроване право власності на нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; дачний будинок АДРЕСА_2 ; дачний будинок АДРЕСА_3 ,, або що вона там проживає, а відтак, відсутні підстави примусового проникнення до такого житла.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу приватного виконавця до свого житла.

Дані обставини, у своїй сукупності не можуть бути безумовними доказами ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того, приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що в квартирі та земельних ділянках, до яких потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Відтак твердження виконавця про те, що боржник навмисно не надає приватному виконавцю доступ до даного домоволодіння суд вважає необґрунтованим.

За таких обставин, приватним виконавцем не надано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, і надання дозволу на примусове проникнення до житла за цією адресою може призвести до суттєвих порушень майнових прав інших осіб, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст. ст. 18, 19 Закону України «Пров виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 7, 1, 12, 76-89, 258, 259, 260, 261,268, 273, 352, 353, 354, 355, 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кузь Олександра Родіоновича про звернення стягнення на незареєстроване майно боржника та надання дозволу на проникнення до житла та іншого володіння боржника, боржник - ОСОБА_3 , стягувач - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 07 лютого 2022 року.

Суддя: