Справа № 331/3246/20
Провадження № 2/333/606/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Бобко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про встановлення порядку спілкування з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 в якому просить встановити відповідачу порядок спілкування з їх малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2016 року відповідачу вже встановлено порядок спілкування з дитиною, а саме: періодичні побачення кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10.00 години до 17.00 години за місцем проживання ОСОБА_3 з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень у присутності ОСОБА_1 .

Але, на цей час суттєво змінилися сімейні обставини позивача, а саме: з листопада 2018 року вона переїхала разом із дитиною до м. Києва на постійне місце мешкання. Враховуючи переїзд до м. Києва, організація періодичних побачень дитини з відповідачем за місцем мешкання ОСОБА_3 є не можливою, так як відстань між містами, де проживають сторони складає 530 км, спільна дитина є малолітньою, тому її необхідно супроводжувати усю поїздку на потязі. У позивача на цей час відсутня можливість кожну першу, третю суботи, другу та четверту неділі місяця супроводжувати та возити дитину за місцем мешкання ОСОБА_3 , тому і виникла необхідність у встановлені нового порядку спілкування відповідача з дитиною, а тому у своєму позові ОСОБА_1 просить суд визначити для ОСОБА_3 час для спілкування та виховання малолітньої дитини ОСОБА_4 таким чином: визначити періодичні побачення з донькою тривалістю до 7 діб в період зимових та літніх шкільних канікул, за попередньої домовленістю з матір`ю дитини з присутністю або без присутності останньої. У випадку бажання батька дитини ОСОБА_3 забрати дитину до м. Запоріжжя, покласти на нього обов`язок самостійно забезпечити виконання цих побачень, шляхом особистого перевезення дитини із м. Києва до м. Запоріжжя та зворотно за свій рахунок.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2020 року позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами загального провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2021 року підготовче засідання було закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти встановлення нового порядку спілкування з дитиною, оскільки порядок встановлений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя фактично не виконується. Однак, зазначив, що порядок запропонований позивачем не відповідає інтересам дитини та порушує його права, оскільки встановлення побачень з дитиною два рази на рік, значно звужує його час для спілкування з донькою.

Представник третьої особи Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та висновок про визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_3 від 05.06.2014 року, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 650).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Факт проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 сторонами в судовому засіданні не заперечувався.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини, зобов`язання вчиняти певні дії, ОСОБА_3 встановлено час спілкування та способи виховання неповнолітньої ОСОБА_7 , а саме: встановлено періодичні побачення з дитиною кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10.00 години до 17.00 години за місцем проживання ОСОБА_3 з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень у присутності ОСОБА_1 за її згодою.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, затверджено мирову угоду, за якою за взаємною згодою сторін ОСОБА_3 встановлено періодичні побачення з дитиною кожні першу та третю суботи, другу та четверту неділі місяця з 10.00 години до 19.00 години без присутності матері.

Також, встановлено під час судового розгляду, що позивач з донькою фактично з листопада 2018 року постійно мешкає у м. Києві. У зв`язку з цим, у сторін виникають спірні питання про участь батька у вихованні та спілкування з дитиною.

Відповідно до ст.ст. 141, 142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між ними, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє щодо обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Стаття 153 СК України гарантує право мати, батька та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Як вказує ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь в її вихованні, а також на підставі документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Соломянської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-3952 від 31.03.2021 року, комісія з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне визначити наступні способи участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , 2014 року народження, а саме: щомісяця першої та третьої суботи, другої та четвертої неділі з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; за попередньою домовленістю з матір`ю дитини один тиждень під час зимових канікул та два тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини.

Оцінюючи висновок органу опіки та піклування щодо визначення графіку спілкування ОСОБА_3 з донькою у сукупності з поясненнями сторін та іншими доказами, суд вважає, що при визначенні такого графіку органом опіки та піклування, перш за все, враховані інтереси дитини та інтереси обох батьків, оскільки як позивач, так і відповідач у судовому засіданні зазначили про те, що такий графік відповідає їх можливостям.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що участь батька у вихованні дитини та спілкування з нею відповідає її найкращим інтересам, а тому приймає рішення про часткове задоволення позову з врахування висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації № 108-3952 від 31.03.2021 року.

Передбачення побачень з дитиною з правом відвідування культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади та зазначення можливості виїзду до оздоровчо-санаторних закладів України, на думку суду, буде відповідати безпосередньо інтересам дитини та можливість розв`язання певних спорів між сторонами у майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 150, 153, 155, 157 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , третя особа: Солом`янська районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про встановлення порядку спілкування з дитиною задовольнити частково.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- надати ОСОБА_3 можливість брати участь у вихованні його дитини ОСОБА_7 та спілкуватися з нею: щомісяця першої та третьої суботи, другої та четвертої неділі з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. з правом відвідування в зазначені часи культурно-масові, спортивні, розважальні, оздоровчі заклади. Місце побачень батьки встановлюють за домовленістю;

Встановити можливість спільного відпочинку ОСОБА_3 з його неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 один тиждень під час зимових канікул та два тижні влітку за умови узгодження з матір`ю дитини періоду виїзду на оздоровчий відпочинок та місця відпочинку, з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставини, які можуть бути перешкодою для такого відпочинку та при умові створення комфортних умов для відпочинку дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.06.2021 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод