СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2143/21
24 травня 2021 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Войтенко Ю.В.,
секретаря судового засідання Семененко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивач просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на останню відому адресу проживання відповідача, також, відповідача було повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.
Суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
З урахуванням положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої відділом з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Святошинської РДА №4159135 від 15.07.2019 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 - з 19.02.2009 по теперішній час.
Згідно з актами про не проживання особи у житловому приміщенні від 22.05.2020, 07.07.2020, 10.11.2020 ОСОБА_2 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 2014 року.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит Святошинської районної в місті Києві Державної адміністрації від 22.03.2021 №107-20/1732 за період з 01.01.2014 до 19.03.2021 до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не надходили заяви та звернення від громадянина ОСОБА_2 .
Згідно із листом Святошинського управління поліції Національної поліції у м. Києві згідно інформаційно-аналітичної бази «Інформаційний портал Національної поліції» до Святошинського УП ГУНП у м. Києві будь-яких звернень від громадянина ОСОБА_2 з приводу перешкод у користуванні майном/житлом за адресою: АДРЕСА_3 , не надходило.
Відповідно до листа Святошинського районного у м. Києві територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.03.2021 відомості щодо призову на військову службу громадянина ОСОБА_2 на адресу Святошинського РТЦК не надходили. Відомості про отриманні поранення, захворювання, лікування в медичних закладах, перебування в полоні відсутні.
Відповідно, відповідач втратив інтерес до квартири, у добровільному порядку залишивши її як своє місце проживання.
Підставами звернення позивача до суду з даним позовом є порушення права власності без позбавлення права користування і володіння майном.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.
Аналогічний висновок зроблений ВС у постанові від 16.01.2019 в справі №243/7004/17-ц.
Норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу.
Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, сторони не пов`язані спільним побутом, при цьому, відповідач не несе витрат по утриманню квартири, що створює позивачу додатковий тягар, оскільки останній зобов`язаний сплачувати комунальні послуги з урахуванням факту реєстрації місця проживання відповідача у вказаній квартирі. Отже, право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.12, 16, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
Повний текст заочного рішення складено 07.06.2021.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт№ НОМЕР_3 ).
Третя особа: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Суддя Ю.В. Войтенко