Справа № 229/3225/21
Провадження №2-о/229/159/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Гаврилаш Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини,

зацікавлена особа Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

ВСТАНОВИВ:

заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт народження нею дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Макіївка, Донецька область.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що місце народження дитини є тимчасово окупованою територією. Встановлення факту народження необхідно їй для отримання свідоцтва про народження.

Заявник в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена. Надала суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника

Судом встановлено, що громадянка України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в місті Макіївка Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину дівчинку, вагою 3100,00 г, про що свідчить медичне свідоцтво про народження № 62, видане 10.02.2021 року міською лікарнею № 2 м.Макіївки, свідоцтво про народження № НОМЕР_1 , видане 10.02.2021 року Горняцьким відділом ЗАГС Макіївського управління юстиції (а.с. 5,11).

Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до п.п. а) п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Також суд зазначає, що передчасно вказати у судовому рішенні ім`я дитини, оскільки відповідно до вимог ст.ст.145-146 Сімейного Кодексу прізвище та ім`я дитини визначається за згодою батьків. До суду із заявою звернулася мати дитини, а згоди батька на визначення імені дитини в матеріалах немає. Ім`я дитини має бути визначено при реєстрації факту народження у відділі реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав ОСОБА_1 , суд приймає до уваги надане медичне свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про народження, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка, Донецька область, Україна, дочки, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про народження дитини відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 268, 273, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити частково.

Встановити, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Дружківка Донецької області, Україна, яка зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину жіночої статі, батьком якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Докучаєвськ, Донецька область.

В решті заявлених вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), що знаходиться за адресою: вул. Соборна, 13, м. Дружківка, Донецька обл., 84205, для державної реєстрації народження дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова