Справа № 585/3228/20
Номер провадження 2/585/222/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Ковган О.В.

Справа № 585/2946/20, провадження № 2/585/222/21

Позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні справу про визначення розміру часток у спільній сумісній власності подружжя.

Представник позивача - ОСОБА_3 , який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1010859 від 09 грудня 2020 року.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернувся ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_2 , про визначення розміру часток у спільній сумісній власності подружжя.

В обгрунтування позову посилається на те, що мій батько - ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 під час шлюбних відносин за спільні сумісні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Ганзя О.Б. 29 липня 2009 року, реєстр. № 1834. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Спадкоємцями після її смерті були його батько ОСОБА_4 , який є таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини, оскільки проживав разом з нею на час відкриття спадщини, а також син померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько помер.

Він у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті свого батька, подавши своєчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Проскурнею Л.І. було заведено спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . 04 грудня 2020 року ним були подані нотаріусу документи для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька. На частину спадкового майна, а саме - на грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходились в АТ «Райффайзен Банк Аваль, йому було видане свідоцтво про право на спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину квартири АДРЕСА_1 приватним нотаріусом ОСОБА_6 було відмовлено і повідомлено, що для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Даний факт підтверджено п.6 договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Ганзя О.Б. 29 липня 2009 року, реєстр №1834, згідно якого дружина померлого ОСОБА_5 дала свою згоду на укладення цього договору. В зв`язку з вищевикладеним нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру в цілому, а тому йому було рекомендовано звернутися до суду та вирішити дане питання в судовому порядку. В даний час він не має можливості оформити свої спадкові права на належну його батькові частину квартири п оскільки частки майна у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за їх життя не були визначені. В зв`язку з вищевикладеним, я змушений звернутись до суду про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

21 грудня 2020 року справу прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі та за відсутності його довірителя (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає і просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.49).

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_1 , його батьками вказані російською мовою « ОСОБА_7 , ОСОБА_7 » (а.с.8).

Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 23 червня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 141. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - « ОСОБА_9 », дружини - « ОСОБА_10 » (а.с.9).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області Ганзя О. Б. 29 липня 2009 року, реєстр. № 1834, ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Вказана обставина також стверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 7555052 від 29.07.2009 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.13,14).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ромни Сумської області (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ромни Сумської області (а.с.6).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62752196 від 04.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 видане свідоцтво про право на спадщину № НОМЕР_5 на кошти (нерухоме майно) грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.10).

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 виданий ОСОБА_1 (а.с.15-17).

Відповідно до довідки КП «Роменське МБТІ» № 1270 від 03.12.2020 року, згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013 року трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , загальною площею 63,5 м кв., житловою площею 44,8 м кв. зареєстрована в реєстровій книзі № 97, реєстр. №550, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно №27821807 за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Ганзя О.Б. 29.07.2009 року реєстр №1834. Загальна площа збільшилася на 1,2 м кв. за рахунок утеплення балкону та знесення комори без порушення капітальних стін - дозвіл не потрібно згідно постанови КМ України від 07.06.2017 року №406. Поштова адреса змінилася згідно рішення двадцятої сесії п`ятого скликання Роменської міської ради від 27.05.2008 року «Про перейменування вулиць» (а.с.18).

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки не визначено частки у спільній сумісній власності подружжя на вказану квартиру (а.с.24).

З досліджених судом доказів вбачається, що між сторонами склалися правовідносини, щодо визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, які регулюються Сімейним кодексом України.

Норми права, застосовані судом:

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе постановити рішення у підготовчому провадженні.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Положеннями ч.1, 2 ст. 370 ЦК України встановлено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Приписами частин 1 та 2статті 372 Цивільного кодексу України встановлена презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності, а саме вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, належні спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинені внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази з точки зору їх достатності та допустимості кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_4 в період шлюбу з ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_4 позивачем оформлено частину спадкового майна, а саме: грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_3 нотаріусом позивачу відмовлено, оскільки не визначена частка майна, належна померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Задовольняючи позов, суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних домовленостей між подружжям щодо розміру часток в спільному сумісному майні досягнуто не було, шлюбний договір не укладався.

При цьому жодних доказів щодо домовленостей про розмір часток сторонами суду також не надано.

Суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що позивач як спадкоємець не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця в спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на житловий будинок, підлягає задоволенню.

Судом також бере до уваги. що позовні вимоги відповідачем визнані у повному обсязі і ним не оспорюються.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 12, 13, 76-81, 200,206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , про визначення розміру часток у спільній сумісній власності подружжя, задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/2 частині (частка кожного).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Роменський міськрайонний суд.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 .

Представник позивача: ОСОБА_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_9 , паспорт НОМЕР_10 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова