Справа № 308/4012/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 червня 2021 року місто УжгородСуддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., при секретарі судового засідання Боті О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального закладу вищої освіти «Ужгородський інститут культури і мистецтв» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в студентському гуртожитку інституту,

встановив:

30.12.2020 до суду згідно з супровідним листом Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2020 надійшла ухвала від 03.12.2020 про направлення цивільної справи №308/4012/20 за підсудністю до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

09.02.2021 вказану цивільну справу прийнято суддею Івановим А.П. до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглядувані позовні вимоги обґрунтовані представником позивача КЗВО «Ужгородський інститут культури і мистецтв» за довіреністю Дунь І.І. тим, що відповідач ОСОБА_1 був поселений у кімнату № НОМЕР_1 студентського гуртожитка позивача Ужгородський коледж культури і мистецтв (наразі КЗВО «Ужгородський інститут культури і мистецтва») на підставі угоди та ордера на період одного навчального року, згодом 02.01.2019 позивач з відповідачем уклав нову угоду та ордер на проживання у кімнаті №209 студентського гуртожитку строком до 31.08.2019. Представник позивача зазначає, що у зв`язку з несплатою за проживання у студентському гуртожитку у відповідача наявна заборгованість в сумі 8211, 20 грн., про що останній повідомлявся відповідним листом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, будучи повідомленим про день та час розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на вебпорталі Судова влада України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Положенням про студентський гуртожиток КВНЗ «Ужгородський коледж культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради від 26.03.2018 визначено, що вказаний гуртожиток призначений на період навчання зокрема іногородніх студентів за умови відсутності в них іншого місця проживання. Пунктом 3.5. Положення визначено обов`язок студента, який проживає в гуртожитку, своєчасно сплачувати за проживання. При цьому розділом 5 Положення визначено, що вартість місяця проживання в гуртожитку складається з вартості його утримання та вартості обов`язкових побутових послуг, які надаються студентам, що проживають в гуртожитку.

Угодою №221 на проживання у студентському гуртожитку від 09.02.2017, укладеною між позивачем в особі директора ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 як мешканцем АДРЕСА_1 , останньому в строкове платне користування на підставі ордера надано тимчасове житлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 .

В пункті 4.1.2 вказаної угоди міститься обов`язок мешканця гуртожитку сплачувати з дати поселення по дату виселення плату, але не менше як за місця уперед.

При цьому в пункті 6.1. угоди визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом навчального року.

До угоди додано акт приймання-передачі майна кімнати від 09.02.2017, корінець ордера №245, виданий відповідачу на право проживання в гуртожитку за адресою АДРЕСА_2 , дійсним до 31.05, 01.07.2017.

Окрім цього в пункті 3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку в студентському гуртожитку Ужгородського коледжу культури і мистецтв, які підписані відповідачем, міститься обов`язок мешканця гуртожитку своєчасно сплачувати за проживання у гуртожитку.

Договором №168 на проживання у студентському гуртожитку від 02.01.2018 по 31.08.2019, укладеною між позивачем в особі директора ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_1 як мешканцем АДРЕСА_1 , останньому в строкове платне користування на підставі ордера надано тимчасове житлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 .

В пункті 4.1.2 вказаної угоди міститься обов`язок мешканця гуртожитку сплачувати з дати поселення по дату виселення плату, але не менше як за місця уперед.

При цьому в пункті 6.1. угоди визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом навчального року.

До угоди додано акт приймання-передачі майна кімнати від 02.01.2019, корінець ордера №236, виданий відповідачу на право проживання в гуртожитку за адресою АДРЕСА_4 , дійсним до 01.07., 31.08.2019.

Окрім цього в пункті 3.2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку в студентському гуртожитку Ужгородського коледжу культури і мистецтв, які підписані відповідачем, міститься обов`язок мешканця гуртожитку своєчасно сплачувати за проживання у гуртожитку.

З довідки №01-25/145 від 13.04.2021 з`ясовано, що відповідач проживав в студентському гуртожитку позивача в період з 09.02.2014 по 31.08.2019 в кімнатах 311 та 209. Зазначено, що за весь період проживання в гуртожитку ним було сплачено 4572, 26 грн., однак станом на 09.04.2020 заборгованість відповідача становить 8211, 20 грн. У підтвердження чого бухгалтерами позивача надано деталізований помісячний розрахунок заборгованості.

З листа №01-25/402 від 15.11.2019, адресованого відповідачу видно, що останній повідомлявся позивачем про необхідність погашення заборгованості за проживання в студентському гуртожитку.

Правовідносини між сторонами по справі випливають з угоди (договору) на проживання у студентському гуртожитку та урегульовані положеннями ЖК України, ЦК України тощр.

Відповідно до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою,організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 127 ЖК України для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Таким чином, студентський гуртожиток має особливий правовий режим користування,зокрема, це тимчасове проживання у період роботи чи навчання у зв`язку з трудовими відносинами або навчанням у навчальному закладі освіти, житлові приміщення надаються у тимчасове користування на умовах оплати за користування гуртожитком за спеціальними ставками оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ст. 815 ЦК України наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до правил ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань щодо оплати за проживання у студентському гуртожитку за період з 09.02.2017 по 31.08.2019 з врахуванням внесеної плати, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованість у сумі 8211, 20 грн., яка розрахована станом на 09.04.2020.

Згідно з вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем надано докази порушення та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за угодою (договором), приймаючи до уваги те, що відповідач жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед позивачем не надав, наданий останнім розрахунок заборгованості не спростував, а тому суд приходить до переконання, що даний позов підлягає до задоволення в обсязі заявлених позовним вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тож, у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання якого за адресою АДРЕСА_3 ) на користь Комунального закладу вищої освіти «Ужгородський коледж культури і мистецтв» Закарпатської обласної ради (, місцезнаходження за адресою 88009, м. Ужгород, вул. Минайська, 38/80) заборгованість по оплаті за проживання у студентському гуртожитку в сумі 8211 /вісім тисяч двісті одинадцять/ гривень 20 копійок, а також судовий збір в сумі 2102 /дві тисячі сто дві/ гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов