22.06.2021 Справа № 756/7895/21
Справа № 756/7895/21
Провадження №2-з/756/225/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

представника позивача Цуркана М.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики.

Разом з позовом представником позивача адвокатом Цурканом М.М. подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування з Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) доказів щодо реєстрації шлюбу та зміни прізвища, власного імені, по батькові щодо наступних осіб:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: СРСР, Тюменська область;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: СРСР, Тюменська область;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Київ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Київ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Київ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Київ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна, м. Київ.

Вимоги заяви про забезпечення доказів обґрунтовані тим, що відповідач, укладаючи з позивачем договір позики 04.12.2017, запевняв останнього про те, що у нього та дружини ОСОБА_5 на праві приватної спільної сумісної власності перебувають житловий будинок та земельна ділянка у с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, а тому, у разі неможливості повернути борг за договором позики, вказане нерухоме майно відповідач відчужить для погашення заборгованості. Разом з тим, як вбачається з договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 14.07.2015 та інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.12.2020 вказане нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_5 , а згода на укладення договору купівлі-продажу надавалася останній її чоловіком - ОСОБА_4 . Тобто існують певні розбіжності у написанні прізвищ вказаних осіб. Крім того, позивачу відомо про те, що у власності дружини відповідача перебувають транспортні засоби, проте зареєстровані вони на ім`я ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 - це дошлюбне прізвище дружини відповідача, яке вона змінила після реєстрації шлюбу.

З метою встановлення інформації щодо шлюбних відносин та зміни прізвища відповідачем та його дружиною представником позивача було зроблено адвокатський запит Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проте у наданні такої інформації було відмовлено з посиланням на те, що вказана інформація є конфіденційною і не підлягає розголошенню.

Метою забезпечення вказаних доказів є звернення у подальшому до суду з заявою про забезпечення позову, оскільки майно, що зареєстроване за дружиною відповідача, є спільною сумісною власністю подружжя.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви з викладених у ній підстав та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення доказів, посилаючись на те, що докази, які просить витребувати представник позивача не є самі по собі доказами, які обґрунтовують позовні вимоги, адже предметом спору є заборгованість за договором позики у грошовому еквіваленті, а не будинок або земельна ділянка. Забезпечення доказів з метою звернення до суду з заявою про забезпечення позову є безпідставним. Крім того, інститут забезпечення доказів передбачений у тих випадках, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Проте, заява про забезпечення доказів не містить обґрунтування такої необхідності.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши заяву та додані до неї документи, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами представника позивача насамперед необхідно зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Як встановлено судом зі змісту заяви про забезпечення доказів та пояснень представника позивача обставини, у зв`язку з якими він просить забезпечити докази, пов`язані з тим, що у сторони позивача існують певні труднощі в отриманні зазначених у заяві доказів самостійно з метою подальшого звернення до суду з заявою про забезпечення позову.

Надавши юридичну оцінку заяві про забезпечення доказів з урахуванням викладених у ній обставин та доданих в її обґрунтування доказів, суд дійшов висновку, що остання не відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 116 ЦПК України, оскільки не містить належних доказів на підтвердження наявності реальних ризиків чи загроз того, що докази, про забезпечення яких порушує питання представник позивача, можуть бути втрачені або їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, в своїй сукупності представником позивача не доведено таких умов для забезпечення доказів, як ризик втрати документів, інформації запитуваної в Оболонському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), та того, що їх збирання або подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженнями представника відповідача про неможливість застосування інституту забезпечення доказів шляхом їх витребування з метою обгрунтування вимог про забезпечення позову, оскільки метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 116 - 118, 260 - 261, 268, 353 - 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договором позики, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з моменту її оголошення.

Дата складання повного тексту ухвали - 22.06.2021.

Суддя О.О.Тиха