ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 лютого 2021 року м. Херсон

Номер провадження: 22-ц/819/511/21

Єдиний унікальний номер справи: 766/17601/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Кузнєцової О.А., Семиженка Г.В.

секретар Плохотніченко А.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 , представник адвокат Рева Світлана Леонідівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року, ухваленого під головуванням судді Зуб І.Ю., у справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Алла Михайлівна, Херсонська міська рада про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний прадід ОСОБА_2 , що був власником 1/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 . З народження заявник проживала за цією адресою та була на утриманні свого прадіда. Родинні зв`язки підтверджуються відповідними документами. 16.08.2018 року заявником було подано заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 , однак листом нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину без підтвердження факту перебування заявниці на утриманні померлого ОСОБА_2 . Посилаючись на наведене, просила становити факт, перебування ОСОБА_1 на утриманні двоюрідного прадіда ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.08.1980 року по день його смерті.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду обґрунтоване тим, що заявником не надано належних доказів на підтвердження її вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заяви. Зазначає про те, що в рішенні суду першої інстанції встановлено факт родинних відносин між нею та померлим ОСОБА_2 та встановлено, що на момент проживання заявниці з прадідом, у звязку з тим, що її мати виїжджала на заробітки, вона була малолітньою, однак суд безпідставно дійшов висновку про недоведеність факту перебування її на утриманні прадіда. Зазначає, що будь-які документи, які б могли підтвердити про такий факт, дитина в своєму віці збирати та зберігати не могла

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Фактичні обставини справі встановлені судом першої інстанції

14.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Комаренко А.М. із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 .

16.08.2019 року заведено спадкову справу № 71/2018, після смерті ОСОБА_2 .

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23.02.2018 року, ОСОБА_2 належало на праві приватної спільної часткової власності 3/40 частин, на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину ВРК 377681 від 21.06.1963 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки міського відділу реєстрації актів громадянського стану Херсонського обласного управління юстиції від 21.01.2002 року вбачається, що ОСОБА_3 15.06.1973 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації одруження присвоєно їй прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одружились 10.11.1904 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 присвоєно прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одружились 17.04.1962 року, після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 присвоєно прізвище « ОСОБА_11 ».

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , припинили шлюб 17.04.1962 року, що вбачається з свідоцтва про припинення шлюбу № 142, запис № 126.

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_14 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_15 .

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_16 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьки: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 .

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьки: ОСОБА_4 та ОСОБА_19 , що вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 .

З свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_20 .

З наведеного вбачаються родинні зв`язки заявника ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_8 , запис 5998.

ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_9 , запис 487.

ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_10 , запис № 53.

ОСОБА_16 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що вбачається з свідоцтва про смерть серія НОМЕР_11 , запис № 1477.

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_12 , вбачається, що ОСОБА_21 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , актовий запис № 3226.

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_13 , вбачається, що ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_13 , актовий запис № 284.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено 16.08.2018 року спадкову справу № 71/2018.

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 71/2018 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась тільки ОСОБА_1 .

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення та від якого залежить виникнення у неї права на реалізацію спадкових прав - прийняття спадщини.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції із заявою про залучення в якості заінтересованої особи звертався ОСОБА_22 зазначаючи, що він є племінником померлого ОСОБА_2 , йому належить 1/5 частиною домоволодіння по АДРЕСА_1 , його померлий дядько ОСОБА_2 ніколи не мав на утриманні ОСОБА_23 , так як сам потребував допомоги, зазначав, що встановлення спірного факту, що має юридичне значення, впливає на його права.

З огляду на викладене, в даному випадку об`єктивно вбачається наявність спору про право.

Таким чином, факт, який просить встановити заявник, не може бути встановлений в порядку окремого провадження.

Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення суду повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з виявленням судом спору про право.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2020 рокускасувати.

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Комаренко Алла Михайлівна, Херсонська міська рада про встановлення факту перебування на утриманні залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текс постанови складено 18 лютого 2021 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: О.А. Кузнєцова

Г.В. Семиженко