Справа № 283/2651/20
провадження №2/283/177/2021
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2021 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області

про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

01.12.2020 року представник позивачів адвокат Нестеренко М.М., який діє на підставі договорів про надання правової допомоги №1-ц, №2-ц, №3-ц від 01.09.2020 року та ордерів серії КС №064786, №064741, №064743 від 25.11.2020 року, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Предметом позовних вимог ОСОБА_4 є наступне:

-встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті останньої в АДРЕСА_1 ;

-визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

-визнання права власності на Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501;

-визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117;

-визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502;

-визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718.

Предметом позовних вимог ОСОБА_2 є наступне:

-визнання права власності на ј частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

-визнання права власності на ј частки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718.

Предметом позовних вимог ОСОБА_3 є наступне:

-визнання права власності на ј частину житлового будинку по АДРЕСА_1 ;

-визнання права власності на ј частки земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0079, площею 0,7387 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0135, площею 2,6339 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018117;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0078, площею 0,6961 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502;

-визнання права власності на ј частину земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0139, площею 2,5646 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718.

Підставою позовних вимог є те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Липляни Малинського району помер ОСОБА_6 (дід ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свекор ОСОБА_2 ), після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на житловий будинок в АДРЕСА_1 ; земельні ділянки кадастровий номер :08:000:0079, площею 0,7387 га, належній померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501 та земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0135, площею 2,6339 га, належній померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018717.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина ОСОБА_5 (баба ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свекруха ОСОБА_2 ), шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті чоловіка ОСОБА_5 не отримала та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Липляни Малинського району.

Отже, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне останній за життя майно, в тому числі на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , а також на земельні ділянки кадастровий номер :08:000:0078, площею 0,6961 га, належній померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502 та земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0139, площею 2,5646 га, належній померлій на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її син ОСОБА_4 (батько ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та чоловік ОСОБА_2 ), шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України. Однак правовстановлюючий документ на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_4 не отримав та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області.

З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотні О.Г., однак вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також по причині відсутні правовстановлюючого документу на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Таким чином позивачі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права не в змозі, а тому звернулися до Малинського районного суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, представник позивачів адвокат Нестеренко М.М. в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 04.02.2021 року подав заяву за підписом Чоповицького селищного голови Філоненка М.М., згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнав, не заперечив щодо їх задоволення, просив справу розглядати без участі представника селищної ради.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Липляни Малинського району Житомирської області помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №5 (а.с.20), який являється дідом позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свекром ОСОБА_2 .

За життя на ім`я ОСОБА_6 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068501 на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0079, площею 0,7387га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.33) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018717 на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0135, площею 2,6339га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.34). Крім того, за ОСОБА_6 рахувався житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №194/2 від 12.03.2020 року, з якої вбачається, що власником вищезазначеного домоволодіння, 1963 року побудови, був ОСОБА_6 . Даний будинок розташований на присадибній земельній ділянці, площею 0,25га, яка не приватизована (а.с.28).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №92/2 від 13.02.2020 року, на день смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та фактично проживав в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 (а.с.27).

Отже, після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5 . Відповідно до довідки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/1077 від 31.10.2019 року спадкова справа до майна померлого ОСОБА_6 не заводилася (а.с.87).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Липляни Малинського району Житомирської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №81 (а.с.23), яка являється бабою позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свекрухою ОСОБА_2 .

За життя на ім`я ОСОБА_5 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №068502 на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0078, площею 0,6961га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.35) та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ №018718 на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0139, площею 2,5646га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Йосипівської сільської ради Малинського району Житомирської області (а.с.36). Крім того, ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 на все спадкове майно, яке за життя належало останньому.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року, на день смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син ОСОБА_4 (а.с.27).

Отже, після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв її син ОСОБА_4 . Відповідно до довідки Малинської державної нотаріальної контори №01-16/1077 від 31.10.2019 року спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 не заводилася (а.с.87).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть №544 (а.с.22), який являється батьком позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та чоловіком ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 за заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотнею О.Г. була відкрита спадкова справа №30/2019 (а.с.60-137).

З наявної в матеріалах спадкової справи довідки виконкому Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18.10.2019 року вбачається, що на момент смерті ОСОБА_4 , разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.66).

Також в матеріалах справи міститься заява від сина спадкодавця ОСОБА_8 , згідно якої останній відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь брата ОСОБА_1 (а.с.70).

Отже, приватним нотаріусом були видані наступні Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_4 :

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №358. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/20 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.112);

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_2 , зареєстровано в реєстрі за №361. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_2 на ј частку вкладів) (а.с.115);

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за №363. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/20 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.117);

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_3 , зареєстровано в реєстрі за №366. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_3 на ј частку вкладів) (а.с.120);

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_4 , зареєстровано в реєстрі за №368. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 1/10 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.122);

-07.07.2020 року на ім`я ОСОБА_4 , зареєстровано в реєстрі за №371. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з вкладів та грошей з вартістю спадкового майна 3703,16 грн. (свідоцтво про право на спадщину видане ОСОБА_4 на Ѕ частку вкладів) (а.с.125).

Щодо спадкового майна, яке є предметом спору у даній цивільній справі, то слід зазначити, що з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 позивачі повторно звернулися до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотні О.Г., однак вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року нотаріус відмовив ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також по причині відсутні правовстановлюючого документу на домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.136).

На замовлення позивачів Центром юридичних послуг було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.41-43).

Родинні відносини, встановлені у ході судового розгляду справи:

Згідно наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , батьками ОСОБА_4 (батька позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та чоловіка ОСОБА_2 ) є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.25). Дані відомості зазначені і у Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 2 від 22.10.2019 року (а.с.73).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 4 від 22.10.2019 року вбачається, що 30.08.1989 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_11 на ОСОБА_12 (а.с.82-83).

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 8 від 22.10.2019 року, батьками позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.75-76).

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження індексний номер 2 від 22.10.2019 року, батьками позивача ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.79). В подальшому позивач змінила прізвище з ОСОБА_12 на ОСОБА_14 у зв`язку з реєстрацією шлюбу, про що свідчить Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 6 від 22.10.2019 року (а.с.80-81).

З виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Чоповицької селищної ради №183/2 від 12.03.2020 року вбачається, що головою двору в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_6 . До складу його сім`ї відносилися дружина ОСОБА_5 та сини ОСОБА_15 , ОСОБА_4 (а.с.30).

Покази свідків у справі:

Згідно протоколу опитування свідків Чоповицької селищної ради від 13.02.2020 року, свідки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , показав, що його батько ОСОБА_4 здійснював догляд за своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до моменту їхньої смерті. Також він доглядав за житловим будинком по АДРЕСА_1 , обробляв присадибну земельну ділянку, зберігав правовстановлюючі документи на нерухоме майно, тобто вчинив усі дії, які свідчать про прийняття ним спадщини після смерті своїх батьків.

Аналогічні покази написані власноруч свідками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою с. Писарівка Малинського району та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешканкою АДРЕСА_3 (а.с.29).

Також у ході судового засідання 18.02.2021 року у якості свідка був заслуханий ОСОБА_1 , який пояснив, що його батько ОСОБА_4 здійснював догляд за своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а після їх смерті вступив в управління та фактичне володіння спадковим майном.

Мотиви та застосовані норми права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Щодо позовної вимоги, яка стосується встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року встановлено, що на день своєї смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син ОСОБА_4 .

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що батько позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та чоловік позивача ОСОБА_2 проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступив в управління спадковим майном, не заявив про свою відмову від спадщини, а тому дана частина позовних вимог підлягає задоволенню.

Встановлення даного факту має юридичне значення, тому що від нього залежить право позивачів на отримання спадщини.

Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Щодо позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння по АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №92/2 від 13.02.2020 року встановлено, що на день смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та фактично проживав в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 у зв`язку з фактичним вступом у володіння та управління спадковим майном та відсутністю заяви про її відмову від спадщини.

Довідкою виконавчого комітету Чоповицької селищної ради Малинського району №93/2 від 13.02.2020 року передбачено, на день своєї смерті ОСОБА_5 була зареєстрована та фактично проживала в АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини разом з нею фактично проживав без реєстрації її син ОСОБА_4 .

Отже, на дані відносини щодо прийняття спадщини також розповсюджуються норми ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_4 постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив в подальшому про свою відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивачі є спадкоємцями померлого ОСОБА_4 першої черги за законом, а отже їх позовні вимоги в частині визнання права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що частка позивача ОСОБА_1 на домоволодіння збільшилася за рахунок відмови на його користь від своєї частки у спадковому майні брата ОСОБА_8 .

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які стосуються визнання права власності на земельні ділянки, належні ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на підставі Державних актів про право власності на земельну ділянку, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Плахотня О.Г. вмотивованою постановою №108/02-14 від 07.11.2020 року відмовила ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, які підтверджували б факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Слід зазначити, що нотаріальна діяльність це правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах, пов`язаних із цивільними правовідносинами.

Тобто на момент звернення позивачів до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , нотаріус була позбавлена можливості видати правовстановлюючий документ на нерухоме майно (земельні ділянки), належне за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б безспірний характер прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті своїх батьків.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

На підставі вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову, які стосуються визнання права власності на земельні ділянки, оскільки вважає, що з врахуванням того, що даним рішенням встановлено факт постійного проживання разом з спадкодавцем на момент прийняття спадщини, у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відсутні перешкоди щодо оформлення своїх спадкових прав шляхом звернення до нотаріальних органів. Тому суд не вбачає підстав для застосування виняткового способу захисту визнання права власності на спадкове майно та вважає, що у позивачів є інший правовий спосіб, окрім як звернення до суду за захистом порушеного права.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданого позову.

Судові витрати по справі вважати фактично понесеними.

Керуючись ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273, 293, 294,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ) постійно проживав в АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , на час відкриття спадщини, а саме: по день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_11 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис про смерть №81).

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , мешканцем АДРЕСА_2

право власності на Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), як за спадкоємцем за законом першої черги.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , мешканкою АДРЕСА_2

право власності на ј частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), як за спадкоємцем за законом першої черги.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , мешканкою АДРЕСА_4

право власності на ј частку житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), як за спадкоємцем за законом першої черги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя