Справа № 567/501/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2021 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4

представника позивачів - адвоката Хмарук Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до Острозької міської ради Рівненської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Адвокат Хмарук Ю.М., діючи як представник в інтересах позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом до Острозької міської ради Рівненської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, в якому просить : встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка була донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; також просить визнати окремо за кожним з позивачів право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачів ОСОБА_3 , яка на момент смерті проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с.Бадівка Рівненського району Рівненської області, інші зареєстровані особи у житловому будинку - відсутні.

Вказує що, за життя ОСОБА_3 заповітів та спадкових договорів не укладала, спадкова справа після її смерті не заводилась. За 5 років до смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 та внуки ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (сини ОСОБА_2 ) забрали ОСОБА_3 до себе для спільного проживання в будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де доглядали за нею та вели спільне господарство, відтак ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом першої черги, оскільки постійно проживала з нею до дня смерті.

Зазначає, що ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як здійснювала обробіток земельної ділянки (городу), що належала ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь», яка знаходиться на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, право на яку було посвідчено сертифікатом серії РВ № 0031768, виданого на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації №287 від 30.07.1996 року. Вказане спадкове майно у складі спадщини після смерті ОСОБА_3 її донька ОСОБА_2 прийняла, однак право власності не оформила. Оригінал вищевказаного сертифікату не зберігся, у зв`язку з чим позивачами було подано відповідне оголошення в газету «Замкова гора» про втрату сертифікату на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768 на ім`я ОСОБА_3 .

Вказує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті Острозькою державною нотаріальною конторою Рівненської області 23.12.2014р. було заведено спадкову справу № 294/2014. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які є синами померлої ОСОБА_2 , подали заяви про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину, інші заяви про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини у спадковій справі відсутні.

06.04.2021р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , після смерті якої спадщину прийняла її донька ОСОБА_2 (мати позивачів), але документально не оформила.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 64/0214 від 06.04.2021 року приватним нотаріусом було відмовлено позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва у зв`язку з : відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай); не наданодокументів, які б підтверджували фактичний вступ ОСОБА_2 в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_3 ; не надано документів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У зв`язку з наведеним позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на оформлення у власність в порядку спадкування вказаної земельної частки (паю), що й спонукало звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Згідно ухвали суду від 26.05.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження,відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Згідно ухвали суду від 07.07.2021 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. копію спадкової справи № 293/2014, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області копію трудової книжки, копію книжки колгоспника та копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 з пенсійної справи, заведеної на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ухвали суду від 26.08.2021 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів, витребувано з Департаменту розвитку адміністративних послуг, соціальної, молодіжної політики та спорту Рівненської обласної державної адміністрації копії трудової книжки, трудової книжки колгоспника та свідоцтва про народження ОСОБА_2 з пенсійної справи, заведеної на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ухвали суду від 01.10.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, задоволено клопотання представника позивачів про виклик свідків.

Інші процесуальні дії судом не здійснювалися.

В судовому засіданні представник позивачів - адвокат Хмарук Ю.М. заявлені позовні вимоги своїх довірителів підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити та встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , також просила визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , за кожним окремо, право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву та заперечення щодо наведених позивачами обставин та правових підстав позову не надав. Представник відповідача в поданій до суду заяві просив розгляд справи здійснювати на підставі доказів, наявних у матеріалах справи та у його відсутності.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , кожен окремо, суду показали, що вони проживають в с.Бадівка Рівненського району Рівненської області. Вони є рідними братами. Вказали, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була їх матір`ю, а ОСОБА_3 відповідно - їх бабою по материній лінії. У їхньої матері була рідна сестра ОСОБА_6 , яка померла за 5 років до смерті матері. Їхня матір ОСОБА_2 за життя, приблизно за п`ять-шість років до смерті бабусі ОСОБА_3 , забрала останню до них для спільного проживання в АДРЕСА_1 , де вони разом проживали та вели спільне господарство. На час смерті баби остання проживала разом з ними. Вказали, що за життя їх бабуся ОСОБА_3 працювала в колгоспі та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, проте сертифікат, який підтверджував право баби на вищевказану земельну частку (пай) було втрачено. Після смерті баби ОСОБА_3 їх матір ОСОБА_2 вказане спадкове майно у складі спадщини прийняла, проте не оформила. В подальшому після смерті матері ОСОБА_2 вони кожен окремо подали до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, за наслідками розгляду яких було заведено спадкову справу, та після звернення до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на земельну частку (пай), яка належала бабусі ОСОБА_3 , нотаріус відмовив у видачі таких свідоцтв з підстав, викладених у винесеній постанові.

Свідок ОСОБА_7 надала суду покази в яких зазначила, що вона проживає в м.Рівне Рівненської області та позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_4 є її рідними братами. ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її матір`ю, а ОСОБА_3 - відповідно її бабою по материній лінії. Вказала, що її матір ОСОБА_2 за життя приблизно за п`ять років до смерті баби ОСОБА_8 забрала останню до себе для спільного проживання в АДРЕСА_1 , де вони проживали разом з братами. Зазначила, що за життя її баба ОСОБА_3 працювала в колгоспі, та після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області. Вказане спадкове майно після смерті баби ОСОБА_3 її матір ОСОБА_2 прийняла, оскільки обробляла земельну ділянку, проте за життя документально не оформила. Вказала, що вона не претендує на спадщину, яка залишилась після смерті її матері ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_9 надала суду покази в яких зазначила, що вона проживає в АДРЕСА_2 . Вказала, що вона працювала в КСП «Горинь» з 1972 по 1997 роки на посаді економіста. Запевнила суд, що ОСОБА_3 також раніше працювала в КСП «Горинь» різноробочою, у зв`язку з чим отримала право на земельну частку (пай). Вказала, що ОСОБА_3 раніше проживала сама в с.Бадівка, однак приблизно за п`ять років до смерті її донька ОСОБА_2 , забрала її до себе в будинок за адресою АДРЕСА_1 , де вона її доглядала до смерті та вони разом вели спільне господарство.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів - адвоката Хмарук Ю.М., покази позивачів та свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, на які представник позивачів посилається як на підставу позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.03.2000р., місце смерті - село Бадівка (а.с.9).

Згідно довідки № 42 від 20.01.2021р., виданої виконавчим комітетом Острозької міської ради Рівненської області, на момент смерті ОСОБА_3 , 1910 року народження, (актовий запис про смерть № 7 від 22.03.2000 року), проживала в житловому будинку, що знаходиться за адресою: с.Бадівка Рівненського району Рівненської області (а.с.10).

Згідно з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61716139 від 17.09.2020, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась (а.с.11).

ОСОБА_3 за життя заповітів та спадкових договорів не укладала, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61716143 від 17.09.2020 (а.с.12).

З доводів позивачів та показів свідків судом встановлено, що за декілька років до смерті ОСОБА_3 , її донька ОСОБА_2 та онуки ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (сини ОСОБА_2 ) перевезли ОСОБА_3 до житлового будинку по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де доглядали за нею та вели спільне господарство.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області № 43 від 20.01.2021р., після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме здійснювала обробіток земельної ділянки (городу), що належала ОСОБА_3 (а.с.13) .

З матеріалів справи та доводів позивачів судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) урозмірі 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, право на яку було посвідчено сертифікатом серії РВ № 0031768, виданого на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287, що підтверджується довідкою Відділу в Острозькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 18.08.2020 №29-17-0.29-141/101-20 (а.с.23-26).

Згідно оголошення, розміщеного у газеті «Замкова гора» №42 (163) від 16.10.2020 року, повідомлено про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768 на ім`я ОСОБА_3 (а.с.27).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.08.2014р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Як вбачається з довідки від 06.04.2021 №63/0214, виданої приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , Острозькою державною нотаріальною конторою Рівненської області 23.12.2014 року заведено спадкову справу №294/2014. Заяви про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину були подані синами спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Інші заяви про прийняття чи відмову від прийняття спадщини в справі відсутні, як і відсутні відомості про інших спадкоємців (а.с.15).

Вищевказані обставини також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи №294/2014, заведеної Острозькою державною нотаріальною конторою 23.12.2014 року після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60-206).

З досліджених судом матеріалів спадкової справи №294/2014 судом також встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті залишила заповіт, посвідчений Вельбівненською сільською радою Острозького району Рівненської області 14.03.2011 року за реєстром №35, згідно якого все належне їй на день смерті майно вона заповіла в рівних частинах для своїх синів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та останні 06.04.2021 року звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої спадщину прийняла, але не оформила, її донька ОСОБА_2 (а.с.145, 203-204).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2021 року №64/0214 нотаріус відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після якої спадщину прийняла, але не оформила, її донька ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай), не надано документів, які б підтверджували фактичний вступ ОСОБА_2 в управління або володіння спадковим майном ОСОБА_3 , не надано документів на підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.16, 206).

Як вже було вище встановлено згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.08.2014 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 років (а.с.14).

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження - село Бадівка Острозького району Рівненської області, та згідно відмітки в паспорті вона була одружена з ОСОБА_10 , 1935 року народження (Острозький РВ ЗАГС, 10.04.61) (а.с.19).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 10.04.1961 року ОСОБА_10 , 1935 року народження, та ОСОБА_2 , 1941 року народження, 10.04.1961 р. одружились, та після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.20).

Згідно відповіді управління державної реєстрації відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області від 10.09.2020 р. № 2375/5226/05.3-06-73 актовий запис про народження ОСОБА_2 , 1941 року народження, по с.Бадівка Острозького району Рівненської області відсутній по Острозькому районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжтериторіального управління Міністерства юстиції (м. Львів), по відділу Управління та згідно даних Реєстру. Книги реєстрації актових записів про народження за зазначеним населеним пунктом за 1939-1943 роки не збереглися, за 1944 рік збереглися частково. Перевірку проведено по наявних актових записах про народження з 1938 року по 1944 рік, по поновлених актових записах про народження з 1944 року по теперішній час (а.с.21).

Водночас судом встановлено, що згідно відомостей з виписок з погосподарських книг Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області у період з 1950 по 1957 роки членами колгоспного господарства (особовий рахунок № НОМЕР_5 (1950-1952 рр.), особовий рахунок № НОМЕР_6 (1953-1955 рр.), особовий рахунок № НОМЕР_7 (1955-1957 рр.)) були : ОСОБА_3 (в деяких записах «ОСОБА_3»), 1910 р.н. - голова двору, ОСОБА_6 , 1938 р.н. - донька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - донька. За 1958-1960 роки записи відсутні.

Згідно записів з погосподарської книги за 1961-1963 роки членами господарства зазначені : ОСОБА_3 , 1910 р.н. - голова двору, ОСОБА_10 , вересень 1935 р.н. - зять, ОСОБА_2 , лютий 1941 р.н. - донька, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онука.

Згідно записів з погосподарської книги за 1964-1966 роки членами господарства зазначені: ОСОБА_3 , 1910 р.н. - голова двору, ОСОБА_10 , вересень 1935 р.н. - зять, ОСОБА_2 , лютий 1941 р.н. - донька, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онука, ОСОБА_1 , квітень 1964 р.н. - онук.

Згідно записів з погосподарської книги за 1967-1970 роки членами господарства зазначені: ОСОБА_3 , 1910 р.н. - голова двору, ОСОБА_10 , вересень 1935 р.н. - зять, ОСОБА_2 , лютий 1941 р.н. - донька, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онука, ОСОБА_1 , квітень 1964 р.н. - онук, ОСОБА_1 , травень 1968 р.н. - онук .

В подальшому згідно записів з погосподарської книги за 1971-2000 роки ОСОБА_3 була єдиним членом господарства.

Вищевказані відомості підтвердуються довідкою Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області №587 від 16.09.2020 року (а.с.22).

Таким чином, вищезазначеними документами та відомостями підтверджується факт родинних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Окрім того, факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як доньки та матері, підтвержується показами свідків, які були безпосередньо допитані у судовому засіданні та були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих відомостей.

Як вбачається з списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (додаток 1 до Державного акта на право власності на землю серії РВ 00011 від 27.04.1995 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Горинь») під № 437 зазначена ОСОБА_3 , місце проживання с.Бадівка (а.с.24-26).

Згідно відповіді Відділу в Острозькому районі ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 18.08.2020 № 29-17-0.29-141/101-20, наданої на адвокатський запит Хмарук Ю.М. , встановлено, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287 був виданий сертифікат серії РВ № 0031768, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблений відповідний запис. Державний акт на земельні ділянки взамін вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) для ОСОБА_3 не видавався (а.с.23).

Таким чином, оскільки померла ОСОБА_3 була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, на переконання суду вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі такого акта, тобто з 27.04.1995 року.

Згідно відомостей, внесених до погосподарських книг Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, ім`я та по батькові спадкодавця ОСОБА_3 в різний час зазначено як « ОСОБА_3 » або « ОСОБА_3 », « ОСОБА_3 » або « ОСОБА_3 » (а.с.22).

Та згідно довідки Вельбівненської сільської ради від 01.09.2020 № 525 ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією і тією ж особою (а.с.29)

З архівних довідок Ш-53/04-01, Ш-54/04-01 від 24.12.2020 року та копій особових рахунків ОСОБА_3 з книг розрахунків з членами колгоспу ім. Ватутіна Острозького району с. Вельбівно за 1954-1955 роки встановлено, що ім`я спадкодавця зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с.30-33).

Вказані особові рахунки підтверджують роботу ОСОБА_3 у колгоспі, що давало їй право на отримання земельної частки (паю).

При вирішенні вимог про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 суд виходив з наступного.

Вимоги, що стосуються встановлення факту родинних відносин та встановлення факту прийняття спадщини, не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження, а підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження, оскільки пов`язані з вирішенням спору про право - визнанням права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оскільки від встановлення факту родинних відносин згідно якого ОСОБА_2 була донькою ОСОБА_3 залежить виникнення та зміна майнових прав позивачів, а саме права на спадщину як спадкоємців ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем ОСОБА_3 , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, наведені у позовній заяві, які підтверджуються належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покази свідків та досліджені судом письмові докази у своїй сукупності свідчать про підставність заявлених позовних вимог та суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_3 .

Встановлення даного факту має для позивачів юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини.

При вирішенні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її матері ОСОБА_3 суд виходив з наступного.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Як зазначено у п.1 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та 6-місячний строк для прийняття спадщини завершився до набрання чинності ЦК України (1 січня 2004 року), застосуванню підлягають положення ЦК УРСР 1963 року.

Так, згідно з ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як було вище встановлено судом ОСОБА_2 безпосередньо перед смертю своєї матері ОСОБА_3 та впродовж 5 років до цього проживала разом з останньою, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» місце проживання і місце реєстрації не є тотожними, так як реєстрація - це лише внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ч.2 ст.2 вказаного Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, для реалізації прав та свобод особи реєстрація її місця проживання чи місця перебування наперед встановленого значення не має.

Відтак суд приходить до висновку, що вимога про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

При вирішенні вимоги про визнання права власності на спадкове майно суд виходить з наступного.

Згідно з п.11 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у спарвах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікат на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в томі числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено, що згідно з списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства (додаток 1 до державного акта на право власності на землю серії РВ 00011 від 27.04.1995, виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Горинь») під № 437 зазначена ОСОБА_3 , місце проживання с.Бадівка.

ОСОБА_3 на підставі розпорядження Острозької районної державної адміністрації від 30.07.1996 № 287 був виданий сертифікат серії РВ № 0031768, про що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) зроблений відповідний запис.

З огляду на те, що померла ОСОБА_3 була включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, вона набула право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, тобто з 27.04.1995 року.

ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 як донька померлої.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Таким чином ОСОБА_2 успадкувала право на земельну частку (пай), яке належало її матері ОСОБА_3 .

При цьому в силу положень ч.2 ст.548 ЦК УРСР прийнята ОСОБА_2 спадщина у вигляді земельної частки (паю) визнається їй належною з моменту відкриття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позбавлені можливості в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на земельну частку (пай) серії РВ № 0031768, який було втрачено.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки судом встановлено належність на праві власності для спадкодавця ОСОБА_2 земельної частки (паю), а відтак за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що позивачі мають право на спадкування за заповітом в рівних частинах, по 1/2 кожному, земельної частки (паю) розміром 2,51 умовних кадастрових гектари із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємці за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 81, 263-265, 351 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Острозької міської ради Рівненської області (місце знаходження: м.Острог, вул.Героїв Майдану, буд.4 Рівненської області, індекс 35800, ) про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була донькою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної частки (паю) в розмірі 2,51 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Горинь» на території Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.11.2021р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.