Справа № 428/9568/20
Провадження № 22-ц/810/179/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Коновалова В.А., Луганська В.М.

за участю секретаря судового засідання Залюшного О.Г.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Акцент - Банк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент - Банк»

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 2021 року, ухвалене у складі судді Бароніна Д.Б., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області в м. Сєвєродонецьк

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначили, що 17 липня 2018 року на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку ОСОБА_1 надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» разом з Умовами та правилами і тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між позивачем та відповідачем кредитний договір, що підтверджується підписом останньої в заяві.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16 жовтня 2020 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 22 427,57 грн, яка складається з: 15 457,44 грн - заборгованість за кредитом, 6 970,13 - грн заборгованість по відсоткам.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC3 від 17 червня 2018 року в розмірі 22 427,57 грн та судові витрати.

Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 2021 року позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC3 від 17 червня 2018 року, яка утворилась станом на 16 жовтня 2020 в сумі 2 571, 60 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Суд обґрунтував рішення тим, що у заяві позичальника від 17 червня 2018 року не зазначена процентна ставка, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані позивачем до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Акцент-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема у зазначеному банком розмірі і порядку їх нарахування.

Також, суд першої інстанції вважав, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за грошовими коштами виконав не у повному обсязі, у зв`язку із чим станом на 16 жовтня 2020 року утворилась заборгованість в сумі 2 571, 60 грн. яка підлягає стягненню та відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам у сумі 6 970,13 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулись до суду з апеляційною скаргою.

Посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляції зазначили, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Користуючись кредитними коштами висловив свою згоду з формою договору та його умовами.

Також, позивач зазначає, що до матеріалів справи додано Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписаний боржником, та в якому зазначені умови кредитування, строк кредитування, процентна ставка. Паспорт продукту підписано боржником.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, і у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 2021 року не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за грошовими коштами виконав не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 16.10.2020 утворилась заборгованість в сумі 2571,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку в частині стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 справа №342/180/17, виходив з того, що підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, тобто є документом, який передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, тому саме по собі підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту не підтверджує наявність домовленості сторін щодо розміру кредиту, відсотків, неустойки, порядку і строків повернення кредиту, інших умов кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни, а також відповідальність за порушення зобов`язань.

Проте, вказані висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається та ніким не оспорюється, що 17 червня 2018 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банке.

Частинами 1, 2 статті 83 ЦПК передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» при зверненні до суду першої інстанції на підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, надало Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк».

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

В статті 89 ЦПК зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проте, судом першої інстанції не виконані вимоги статті 89 ЦПК України, не з`ясовані всі обставини справи, на які посилався позивач в позовній заяві, та не досліджені всі доказі, а саме Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», який доданий до позовної заяви.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

17 липня 2018 року ОСОБА_1 підписаний Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», в якому містяться тарифи банку (базова відсоткова ставка 3,9% в місяць (46,8% річних), яка може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит, періодичність внесення платежів щомісяця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості; процента ставка, яка застосовується при невиконані зобов`язання щодо повернення кредиту 7,8% місяць збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості), строк кредитування 240 місяців.

Отже, виходячи із тарифів банку, відсоткова ставка на рік за укладеним сторонами договором складає 46,8% річних, збільшена відсоткова ставка у випадку наявності простроченої заборгованості 7,8% на місяць.

Таким чином, 17 липня 2018 року між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 у встановленій законом письмовій формі укладено договір, відповідно до умов якого сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитними коштами, порядок та строк повернення коштів, строк кредитування. Договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним.

На підставі вищевказаної заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку.

З наданих банком документів вбачається, що відповідач після отримання картки неодноразово здійснював операції як щодо зняття готівки з карткового рахунку, так й частково погашав заборгованість по кредиту.

Отже, безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що відсутність у Анкеті Заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з Тарифів та Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, так як вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, оскільки у даній справі відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка», в якому позивач та відповідач погодили, зокрема, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами, порядок та строк повернення коштів.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ( стаття 610 ЦПК України).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідачу позивачем були нараховані відсотки за користування кредитом в сумі 6970,13 грн, які не сплачені.

Враховуючи викладені вище обставини колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC3 від 17 липня 2018 року у розмірі 22 427 грн 57 коп., яка виникла станом на 16 жовтня 2020 року, та складається з наступного: 15 457 грн 44 коп. заборгованість за кредитом; 6 970 грн 13 коп. заборгованість по відсоткам.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідачем підписувався Паспорт споживчого кредитування за програмою «Кредитна картка» і даним обставинам суд першої інстанції не надав оцінки, тому колегія суддів вважає, що заочне рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором в повному обсязі.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2102 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16 жовтня 2020 року (а.с.1).

Згідно платіжного доручення від 04 лютого 2021 року позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 3 153 грн.

Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягають задоволенню, то з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» підлягають стягненню судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 5 255 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 січня 2021 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Бахмутська, буд. 11) заборгованість за кредитним договором № SAMABWFC3 від 17 липня 2018 року у розмірі 22427 грн 57 коп., яка виникла станом на 16 жовтня 2020 року, та складається з наступного: 15457 грн 44 коп. заборгованість за кредитом; 6970 грн 13 коп. заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 5 255 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 червня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.М. Луганська