Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , про усунення перешкод в користуванні власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2021р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, щоквартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності їй та третім особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Відповідач ОСОБА_2 , який є її колишнім чоловіком, зареєстрований в зазначеній квартирі, але в квартирі не мешкає з 2014р., особисті речі, що належать йому, в квартирі відсутні, оплату за житлово-комунальні послуги не здійснює. В 2014р. виїхав до Російської Федерації, де і мешкає останні роки. Оскільки до теперішнього часу відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона вимушена нести додаткові витрати у зв`язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача, чим їй чиняться перешкоди в користуванні своєю власністю.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житлом.

Ухвалою суду від 27.01.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Рудюк В.О. в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1 (1/12 та 1/4 частки), третім особам ОСОБА_2 (1/4 частка), ОСОБА_4 (1/12 та 1/4 частки), та ОСОБА_5 (1/12 частка). Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 , який є колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_1 , зареєстрований в зазначеній квартирі з 22.04.2004р. по теперішній час.

Згідно довідки № 165649 від 14.01.2020р. виданої ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», відповідач ОСОБА_2 не проживає в зазначеній квартирі з 2014р. по т.ч.

Встановлене ст.41 Конституції України право кожного володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (даний принцип відповідно закріплений ст.317 ЦК України) передбачає право власності як абсолютне праве, яке надає власнику повноваження щодо повного, всебічного і комплексного використання трьох елементів права власності як такого. Непорушність права приватної власності означає проголошену Конституцією неможливість несанкціонованого втручання будь-кого у здійсненні власником своїх повноважень, а також недопустимість дій всупереч інтересам власника, його волі тощо.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_2 , будучи колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_1 , не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад 1 рік, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом не чинилось, тривалий час він ним не користується з власної волі, його майна в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак добровільно з реєстраційного обліку не знявся, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні її власністю, оскільки вона вільно не може розпорядитися своїм майном, вимушена нести додаткові витрати зі сплати житлово-комунальних послуг за зареєстрованого відповідача.

Виходячи з вимог ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України, суд вважає необхідним захистити порушене право власності позивачки шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.15,16,319,383,405 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,204,259,263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А. Мурашова