Справа № 502/159/21
УХВАЛА

18 лютого 2021 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О. А.,

розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Одеська обласна Енергопостачальна компанія»

про видачу судового наказу

про стягнення з ОСОБА_1

заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна Енергопостачальна компанія» звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 1336, 72 гривень, 3 % річних в розмірі 8, 14 гривень та інфляційних витрат в розмірі 25, 19 гривень, разом зі стягненням суми судового збору.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, встановлені підстави для відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

На підставі ч. 5 ст. 165 ЦПК України, 04.02.2021 року судом здійснено запит до Кілійської міської ради з метою встановлення місця реєстрації боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10.02.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшло повідомлення від Кілійської міської ради на запит, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значився в Реєстрі Кілійської територіальної громади за адресою: АДРЕСА_1 , однак знятий з реєстрації 25.02.2019 року у зв`язку з і смертю.

16.02.2021 року Кілійським районним судом Одеської області здійснено запит до Кілійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з метою отримання копії актового запису про смерть боржника.

17.02.2021 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшло повідомлення, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 107 від 27.02.2019 року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до положень ст. ст. 25, 30 ЦК України, ст. ст. 46, 48 ЦПК України, заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність припиняється. При цьому, якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено судом, боржник помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент смерті боржника припинилась і його цивільна процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником також припинились. Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачено ст. 55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Таким чином, з урахуванням того, що боржник помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

При цьому, необхідно роз`яснити заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 167, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна Енергопостачальна компанія» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников