Провадження № 2/234/1471/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Сухоручко Ю.О.,

при секретарі Хоменко А.С.,

справа № 234/15958/20; провадження № 2/234/1471/21;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Краматорську Донецької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до

Краматорської міської ради, юридична адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, пл. Миру, 2

про визнання права власності на квартиру, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності на квартиру.

Позивачка свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її дошлюбне прізвище по народженню ОСОБА_2 . ОСОБА_3 була її бабусею. Вона була власницею квартири АДРЕСА_2 . Квартира двокімнатна, житловою площею 25,7 м2, загальною - 43,3 м2. Вартість квартири 80000 гр. Її бабуся ОСОБА_3 склала заповіт на її ім`я на цю квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у м. Краматорську. Позивачка прийняла після неї спадщину за заповітом у вигляді даної квартири. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видано їй 06.03.1996 р. 1-й ДНК м. Краматорська за № 1-1070 та було зареєстровано у БТІ м. Краматорська.

6 червня 1998 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4 та прийняла його прізвище.

У подальшому оригінал свідоцтва на право на спадщину за заповітом на вказану квартиру був нею втрачений, зберіглася тільки його ксерокопія.

Наразі позивачка має намір поновити цей правовстановлюючий документ.

Із цією метою вона звернулася у 1-у ДНК м. Краматорська із заявою про видачу дубліката цього свідоцтва, але видати дублікат означеного документа взамін втраченого нотаріальна контора не має можливості у зв`язку з тим, що архів 1-й ДНК до 2001 року було здано на зберігання до Донецького обласного Державного нотаріального архіву, який розташований безпосередньо у м. Донецьк, на даний час на непідконтрольній Україні території. З цих підстав нотаріусом їй було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27.11.2020 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08.02.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01.03.2021 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів.

Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву відповідно до якої просила справу розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Відзив на позовну заяву до Краматорського міського суду Донецької області не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка звернулася до державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори Уварової Г.І. із заявою про видачу дубліката свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру.

17.12.2020 року державний нотаріус Першої краматорської державної нотаріальної контори Уварова Г.І. надала позивачці постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, обґрунтовуючи свою відмову тим, що, видати дублікат документу взамін втраченого нотаріальна контора не має можливості, у зв`язку з тим, що архів Першої Краматорської державної нотаріальної контори до 2001 року зданий на зберігання до Донецького обласного Державного нотаріального архіву за адресою: м. Донецьк, який на теперішній час знаходиться на непідконтрольній Україні території. (а.с. 13)

Згідно листа КП «БТІ» Краматорської міської ради за № 1879 від 13.11.2020 року станом на 31.1.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. №5934-П за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 06.03.1996 року (реєстр. №1-1070) нотаріусом Першої краматорської ДНК. (а.с. 12).

Така ж сама відповідь від КП «БТІ» Краматорської міської ради надійшла до суду на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області про витребування доказів від 01.03.2021 року. (а.с. 32)

Згідно копії свідоцтва про одруження позивачка ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу ОСОБА_2 ) 06.06.1998 року уклала шлюб з ОСОБА_4 , та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_6 . (а.с. 11)

З копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , що знаходиться у власності ОСОБА_3 вбачається, що графі «Прізвище, ім`я, по батькові членів сім`ї, при спільній частковій власності» зазначена ОСОБА_5 доля 1. (а.с. 9-10)

Пунктом 1 ч. 2ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року по справі № 161/12411/17 зазначено, що стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статті 392 цього Кодексу.

Аналіз змісту статті 392 ЦК України у взаємозв`язку зі статтею 328 ЦК України дає підстави для висновку, що особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України у випадку оспорювання чи невизнання її права іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує право власності. При цьому право на звернення з такими вимогами має саме особа, яка уже є власником майна, набувши його раніше на законних підставах.

У пунктах 106-107 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зазначено, що відповідно до статті 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов`язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов`язального права); у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, суд дійшов висновку, що в інший спосіб позивачка не може підтвердити та реалізувати своє право, яке гарантоване їй державою та законодавством України, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,81,200,206,247,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.16,382,392 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Краматорської міської ради про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 25,7 м2, загальною площею 43,3 м2.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Краматорської міської ради (юридична адреса: 84301, Донецька область, м. Краматорськ, пл. Миру, 2)

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко