Номер провадження: 22-ц/813/1688/21
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

переглянувши у судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ковальової Наталі Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду по даній справі, а саме:

стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 від 27 липня 2007 року у розмірі 53 485,60 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014р. - 692 669 гривень 65 коп.), у тому числі:

- заборгованість за кредитом в сумі 36 278,04 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014р.- 469 821 гривен 73 коп.);

-заборгованість по сплаті відсотків 17 207,56 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014 р. становить 222 847 гривен 92 коп.);

стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати в сумі 1 827 гривен з кожного.

Посилаючись на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/17808/14-ц від 19 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк- Аваль», заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 від 27 липня 2007 року у розмірі 1 554 816,70 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі по 1 827 гривен з кожного.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року у частині стягнення пені скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

14 листопада 2017 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/17808/14-ц позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення пені за період з 14.11.2011р. по 21.10.2014р. у розмірі 862 147,05 гривень залишено без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_2 про визнання кредитного договору частково недійсним залишено без задоволення.

Таким чином, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року було змінено лише в частині скасування пені.

16 липня 2019 року Суворовським районним судом м. Одеси видано два виконавчих листи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких зазначено:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 від 27 липня 2007 року у розмірі 1 554 816 гривень 70 копійок (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень сімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі по 1 827 гривень (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень ) з кожного».

Заявник зазначає, що в резолютивній частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/17808/14-ц від 19 березня 2015 року не зазначено точної грошової суми, присудженої до стягнення.

Таким чином, враховуючи викладене, оскільки у резолютивній частині рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, не зазначена точна грошова сума, яка присуджена до стягнення, на думку Банку, необхідно ухвалити додаткове рішення, на підставі якого будуть видані виконавчі листи та зазначити, що необхідно стягнути на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»:

заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 в сумі 53 485,60 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014 року становить 692 669,65 гривень), у тому числі: заборгованість за кредитом в сумі 36 278,04 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014р. - 469 821,73 гривень); заборгованість по сплаті відсотків в сумі 17 207, 56 доларів США (по курсу НБУ України станом на 21.10.2014р. становить 222 847,92 гривень); Судовий збір у сумі по 1827 гривен з кожного відповідача.

Справу розглянуто за відсутності сторін.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи призначено на 27 січня 2021 року, однак відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року №12, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Сторони сповіщені належним чином, при цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

27 січня 2021 року від адвоката АТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 09 лютого 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 від 27 липня 2007 року у розмірі 1 554 816 гривень 70 копійок (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень сімдесят копійок).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі по 1 827 гривень з кожного. (а.с. 88-91, т. 1).

17 грудня 2015 року ухвалою апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відхилено, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року залишено без змін (а.с. 223-229, т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року у частині стягнення пені скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року залишено без змін (а.с. 29-34, т. 2).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2017 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення пені за період з 14.11.2011р. по 21.10.2014р. у розмірі 862 147 гривень 05 копійок залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_2 про визнання кредитного договору частково недійсним залишено без задоволення (а.с. 127-133, т. 2).

16 липня 2019 року Суворовським районним судом м. Одеси видано два виконавчих листи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в яких зазначено:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/83361/74/78960 від 27 липня 2007 року у розмірі 1 554 816 гривень 70 копійок (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістнадцять гривень сімдесят копійок).»

«Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у сумі по 1 827 гривень (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень ) з кожного.»

Згідно із ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до п. 20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Таким чином, способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення і додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, вичерпний перелік яких передбачений статтею 270 ЦПК України. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має право відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу.

У правовому висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, встановлено, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов`язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов`язання і фактичного його виконання, є національна валюта України гривня. Відтак у національній валюті України підлягають стягненню й інші складові грошового зобов`язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.

Тобто Верховним Судом України зроблено висновок, що якщо особа, яка отримала позику в іноземній валюті, не виконала своїх зобов`язань, то з неї стягується сума, визначена в гривневому еквіваленті.

У резолютивній частині рішення суду вказана, сума, що підлягає стягненню з боржників у гривневому еквіваленті, а тому судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягають.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скаржник в своїй апеляційній скарзі не довів обставини, на які посилалася як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є такими, що не узгоджуються з обставинами справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 375, ст. ст. 381384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ковальової Наталі Анатоліївни в інтересах Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення, ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 09 лютого 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік