Провадження номер 2/741/228/21
Єдиний унікальний номер 741/38/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Носівськийрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді - Гридасової А.М.,

за участю секретаря судових засідань - Скрипець А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

позивач - ОСОБА_3 ,

позивач - ОСОБА_4 ,

представник позивачів - адвокат Яременко Михайло Михайлович,

відповідач - територіальна громада с. Калинівка в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Носівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до територіальної громади с. Калинівка в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Яременко М.М. звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог, позивачі вказують на те, що станом на 15.04.1991 року, до введення в дію Закону України «Про власність», яким було ліквідовано колгоспні двори, в б. № НОМЕР_1 , який відносився до типу колгоспних дворів, по АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . У майні колгоспного двору як його членам, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належало по 1/5 частині житлового будинку АДРЕСА_1 . Після реєстрації шлюбу 19.04.2002 року прізвище ОСОБА_7 стало ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка на день смерті мешкала та була зареєстрована у вказаному вище будинку. Після померлої ОСОБА_5 Носівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за № 239/2012. Спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , є її син ОСОБА_1 спадкове майно складалося з 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_2 та іншого майна. Відповідно до технічного паспорта вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 72500 гривень. Правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння відповідно до чинного законодавства не виготовлялись і право власності в установленому законом порядку оформлено не було. Позивачем ОСОБА_1 зазначено, що нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/5 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по причині того, що відсутні правовстановлюючі документи на це майно, відтак позивач ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, як членом колишнього колгоспного двору, інші позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили суд визнати за ними право власності по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, як членами колишнього колгоспного двору.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 11.01.2021 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого судового засідання на 26.01.2021 року ( а.с. 36).

У призначене на 26.01.2021 року підготовче засідання позивачі не з`явились. Надали суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

У призначене на 26.01.2021 року підготовче засідання представник позивачів адвокат Яременко М.М. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивачів. Позов просив задовольнити в повному обсязі.

У призначене на 26.01.2021 року підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у відсутності Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, позовні вимоги визнали, просили позов задовольнити.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін в підготовчому судовому засіданні в порядку положень ст. 206 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до типу колгоспного.

Станом на 15.04.1991 року в домоволодінні АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 що підтверджується довідкою Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівського області (а.с. 21).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" з наступними змінами, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

За нормами ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, які діяли до ведення в дію Закону України "Про власність", кожен з членів колгоспного двору мали рівне право на майно колгоспного двору. Тобто, після введення в дію Закону України "Про власність" 15.04.1991 року у всіх членів колгоспного двору виникло право власності на все його майно в рівних частинах, в тому числі і на будинок з господарськими спорудами, які відносилися до цього колгоспного двору, які не втратили право на витребування частки. Таким чином, всі члени колгоспного двору мали рівну частку житлового будинку з господарськими спорудами, а саме по 1/5 частині.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).

28 січня 2008 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області Набок В.І., зареєстрований в реєстрі за № 102, яким заповіла ОСОБА_1 все своє майно. (а.с. 18).

З копії спадкової справи заведеної Носівською районною державною нотаріальною конторою від 7 серпня 2012 року за № 239/2012 вбачається, що у встановлений законодавством 6-місячний строк спадщину померлої ОСОБА_5 прийняв позивач ОСОБА_1 , отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 1,8304 га, кадастровий номер :02:0011:0667 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1342 га, кадастровий номер :02:0011:0666 (а.с. 47-49).

Державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Перев`язко Л.М. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/5 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (статті 1233, 1235 ЦК України).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Щодо заявлених позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вимог про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору, суд приходить до наступних висновків.

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України "Про власність".

Усі члени колгоспного двору мали право на вказаний вище будинок з господарськими будівлями та спорудами по 1/5 частині кожен, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

З огляду на викладене, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору, яким слід вважати і позивача, який не вибув з членів двору, та не втратив права на частку в його майні, яка визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що в частині визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, у зв`язку з припиненням існування колгоспного двору позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1268, 1270 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до територіальної громади с. Калинівка в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 68,6 кв.м., як членом колишнього колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: територіальна громада с. Калинівка в особі Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області, , с. Макіївка Носівського району Чернігівської області, вул. Центральна, 27.

Повний текст рішення складено 03.02.2021 року.

Суддя А.М. Гридасова