Провадження № 2/761/2110/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді: Мальцева Д.О.

при секретарі: Венгерчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до відповідача 1: ОСОБА_1 , відповідача 2: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі - ПАТ «УКРГАЗБАНК») звернувся до суду з позовом до відповідача 1: ОСОБА_1 , відповідача 2: ОСОБА_2 про стягнення солідарно 225 137,85 грн. заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 041/06/2013/0345 від 04.06.2013 р. відповідачу 1 ОСОБА_1 було надано позивачем кредит у розмірі 200 000,00 грн., строк повернення кредиту - до 02.06.2028 року зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 16,00 % річних. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором, 04.06.2013 р. між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 16.03.2020 р., за вказаним кредитним договором відповідач 1 перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 225 135,85 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача 1 вказаної заборгованості за договором, яку вона у добровільному порядку не сплачує, а також не сплачує поручитель, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Відзиви відповідачі не подали.

03.08.2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

На підставі Розпорядження заступника керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва № 01-08-678 від 18.09.2020 вказану справу передано до провадження судді Мальцева Д.О.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 21.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб.

Позивач у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду невідомі. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином, на адресу відповідача направлялась копія ухвали про відкриття провадження по справі та судові повістки, на офіційному веб-сайті суду розміщувалось оголошення про вилки відповідача до суду та дати судових засідань.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 222 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України).

Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з`явились, відзиву не подали, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з кредитного договору № 041/06/2013/0345 від 04.06.2013 р. відповідачу 1 ОСОБА_1 було надано позивачем кредит у розмірі 200 000,00 грн., строк повернення кредиту - до 02.06.2028 року зі сплатою процентів за користуванням кредитом у розмірі 16,00 % річних.

Разом з тим, відповідно до договору поруки від 04.06.2013 р., відповідач 2 поручається перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» за виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором № 041/06/2013/0345 від 04.06.2013 р.

Відповідно до п.1.2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Із долученого до справи розрахунку заборгованості від 16.03.2020 р. вбачається, що отриманий кредит відповідач 1 за умовами договору не сплачує, в результаті чого станом на 16.03.2020 р. має заборгованість перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в сумі 225 137,85 грн., з яких: 189 702,67 грн. - заборгованість за кредитом; 35 435,18 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за період з 01.03.2014 р. - 30.04.2015 р.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 550, 624 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 041/06/2013/0345 від 04.06.2013 р., умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу 1 кредитних коштів, остання взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, також ці зобов`язання не виконує відповідач 2, який відповідно до договору поруки від 04.06.2013 р. несе солідарну відповідальність за порушення зобов`язань за кредитним договором, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість в сумі 225 137,85 грн. за період з 01.03.2014 р. - 30.04.2015 р.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 377,06 грн. у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 553, 554, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» 225 137,85 грн., з яких: 189 702,67 грн. - заборгованість за кредитом; 35 435,18 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом за період з 01.03.2014 р. - 30.04.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3 377,06 грн. у рівних частках, тобто по 1 688,53 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: