Єдиний унікальний номер 243/2919/20
Номер провадження 22-ц/804/603/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2021 року м. Бахмут
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючої судді: Мірути О.А.,
суддів: Тимченко О.О., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду від 14 грудня 2020 року про задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу (суддя Гончарова А.О.), повний текст рішення виготовлений 21 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про перегляд судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі №243/2919/20 за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтована тим, що судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі №243/2919/20 була задоволена заява ОСОБА_1 про стягнення з неї аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Даний наказ нею отриманий 17.04.2020 року. Проте, судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2020 року у справі №243/1432/20 була задоволена її заява про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На теперішній час судовий наказ від 12.03.2020 року у справі №243/1432/20 є чинним та у встановленому законом порядку не скасований.
В зв`язку з викладеним просить суд переглянути за нововиявленими обставинами судовий наказ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі №243/2919/20 та скасувати вказаний судовий наказ.
Ухвалою Слов`янського міськрайонноого суду Донецької області від14 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі № 243/2919/20 задоволено.
Скасовано судовий наказ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі № 243/2919/20 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.
З набранням законної сили цим судовим рішенням втратив законну силу судовий наказ № 243/2919/20 (2-н/243/255/2020), виданий 07.04.2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області у цій справі.
Роз`яснено заявнику його право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у позовному порядку.
Ухвала суду першої інстанції мотивована обґрунтованістю поданої ОСОБА_2 заяви, оскільки під час видачі судового наказу від 07 квітня 2020 року, враховуючи особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, не було відомо про наявність іншого судового наказу № 243/1432/20, № 2-н/243/88/2020 від 12 березня 2020 року.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду від 14 грудня 2020 року скаржником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на те, що ОСОБА_2 , звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 07 квітня 2020 року, виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області, як нововиявлені обставини, що часом на дату ухвалення судового наказу від 07 квітня 2020 року і до теперішнього часу судовий наказ Словенського міськрайонного суду Донецької області від 12 березня 2020 року є чинним та не скасованим у відповідності до законодавства України, а також відповідачем надано акт обстеження матеріально-побутових умов родини № 99 від 16 квітня 2020 року у якому зазначено, що вона мешкає спільно з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 та приймає участь у вихованні дитини, доглядає за нею, а зароблені кошти витрачає на родину.
Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності нововиявлених обставин, дати їх відкриття, та дня, коли на думку боржника ОСОБА_2 вона дізналась, або могла дізнатись, про існування обставин, , що стали підставою для перегляду судового рішення ні боржником, ні її представником не було надано суду, та такі відсутні в матеріалах справи і не були встановлені судом.
Вважає, що зазначені ОСОБА_2 обставини не можуть бути підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.
Додає, що наявність чинного судового наказу про стягнення аліментів з нього, жодним чином не позбавляє його права звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів як батьком, з яким фактично мешкає дитина.
У своїх доводах ОСОБА_1 , посилається на порушення судом Європейської практики та норм ЦПК України.
Відзиви на апеляційну скаргу від осіб, які беруть участь у справі до суду не надходили.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити.
ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12.03.2020 року у справі №243/1432/20 заява ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволена.
Судовим наказом Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі №243/2919/20 заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання їхньої неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволена.
Відповідно до акту комітету мікрорайону Лісний м. Слов`янська від 16.04.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані три особи: ОСОБА_2 , 1979 р. н., її чоловік ОСОБА_1 , 1981 р. н., син ОСОБА_3 , 2008 р. н., але на час від`їзду матері на роботу за кордон з дитиною залишаються батько та бабусі. По повернені з-за кордону мати проживає за вказаною адресою, приймає участь у вихованні сина, зароблені гроші витрачає на сім`ю.
Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання родини неповнолітнього ОСОБА_3 , затвердженого директором школи №10 від 11.09.2020 року, дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. Батько з сином був привітним, доброзичливим. На момент відвідування комісією дитини, матері дома не було. Зі слів батька, вона була на роботі за кордоном.
Згідно з довідкою Слов`янської ЗОШ №10 від 06.10.2020 року адміністрація школи підтвердила, що батько дитини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 спілкується з класним керівником, відвідує батьківські збори, реагує на зауваження вчителів та цікавиться успішністю сина. Мати дитини, ОСОБА_2 , підтримує зв`язок з класним керівником по телефону, оскільки працює за межами держави.
Постановляючи ухвалу суду, суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі судового наказу від 07.04.2020 року, матеріали цивільної справи №243/2919/20, судом не було встановлено дійсних обставин, оскільки розгляд заяви передбачає стислі терміни, законодавством не передбачено виклик сторін, додані до заяви документи у суду не викликали питань, оскільки були завірені стягувачем ОСОБА_1 , при винесенні судового наказу від 07.04.2020 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 не було враховано наявність чинного судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . Відтак, суд врахував обставини викладені ОСОБА_2 та вбачає істотні підстави для скасування судового наказу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07.04.2020 року у справі №243/2919/20.
Також у постановленій ухвалі суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 звертався з заявою про визнання наказу №243/1432/20 таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні якої було відмовлено ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 07.05.2020 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 28.07.2020 року.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про існування судового наказу про стягнення з нього аліментів, не звертався до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, тобто, судовий наказ від 12.03.2020 року є чинним, а під час звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь не зазначив про існування судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 .
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
За змістом статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до частин першої, сьомої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.
Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.
Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Аналіз приписів розділу II ЦПК України дає підстави для висновку, що визначеними законом способами захисту порушеного права боржника у випадку видачі судового наказу про стягнення аліментів (пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України) є подання позову про зменшення розміру аліментів або звернення до суду із заявою про перегляд такого судового наказу за нововиявленими обставинами.
Разом із цим, у відповідності до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи щодо неможливості одночасного існування двох судових наказів із тотожних підстав, застосування загальних засад цивільного права - принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".
При цьому, суд першої інстанції правильно виходив із того, що наявність попередньо виданого судового наказу, за яким вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно вважати нововиявленою обставиною, що відповідає положенням пункту 6 частини першої статті 165 ЦПК України однією з підстав для відмови у видачі судового наказу визначено той випадок, коли судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.
Таким чином, встановивши наявність обставини, яка суттєво впливає на прийняте судом рішення, а саме, що при видачі судового наказу від 07 квітня 2020 року суду не було відомо про наявність судового наказу від 12 березня 2020 року, за яким вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері - ОСОБА_2 , суд ухвалив справедливе рішення про скасування судового наказу № 243/2919/20 від 07 квітня 2020 року та відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 .
Вказаної практики також дотримується Верховний Суд у постанові від 13.11.2019 по справі № 554/325/16-ц (№ в ЄДРСР 85966158).
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що, судом першої інстанції безпідставно взято до уваги той факт, що судовий наказ від 12 березня 2020 року є чинним та не скасованим, а тому не позбавляє права ОСОБА_1 звернутися до ОСОБА_2 із заявою про стягнення з неї аліментів.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2020 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

Повне судове рішення складено 11.02.2021 року .