Справа № 712/6200/21
Провадження № 2/712/2052/21
У Х В А Л А

про направлення позовної заяви за підсудністю

24 червня 2021 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Троян Т.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі Філії «Черкаське головне регіональне управління АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі Філії «Черкаське головне регіональне управління АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 09.06.2021 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків визначити ціну позову, сплатити судовий збір та зазначити належного відповідача в справі.

22.06.2021 року позивач скерував до суду заяву про виправлення недоліків, просив відкрити провадження в справі, за змістом позовної заяви послався на норми Закону України «Про захист прав споживачів» як підставу для звільнення від сплати судового збору, в якості відповідача зазначив - Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м.Київ, вул.Грушевського, 1д) в особі Філії «Черкаське головне регіональне управління» (18001, м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 40).

За змістом позовної зави позивач просить в порядку ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.328, 806 ЦК України визнати право власності на автомобіль Ford Fusion 2014 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 за нею, як поручителем яка сплатила заборгованість Лізингоодержувача ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приватбанк» (Лізингодавець) за договором фінансового лізингу автомобіля № CSP7A!00000406 від 02.10.2018 року.

У позовній заяві відсутні посилання на норми ЦПК України, якими керувався позивач при обранні територіальної підсудності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, окрім того, що назва позовної заяви вказана - в порядку ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», виходячи з чого, суддя дійшов висновку, що позов подається відповідно до положень ст. 28 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Крім того, згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Позивачем не обґрунтовані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», шляхом визначення, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про фінансовий лізинг»).

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин. Жодна з перелічених у ст. 4 Закону України «Про захист прав споживача» підстав, які дають право особі захистити порушене право споживача, не пов`язані з предметом пред`явленого позову до суду.

Велика Палата Верховного Суду України у своїй постанові від 07.04.2020 року по справі 743/534/16-ц визначила, що за пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у значенні цього Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відтак, на правовідносини між позивачем та відповідачем щодо виконання договору фінансового лізингу та договору поруки не поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів».

Параграфом 3 глави 2 ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) та регламентовано правила подання позову до суду у відповідності до підсудності.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Цивільно-процесуальний кодекс виділяє декілька видів територіальної підсудності: загальна (залежно від місця проживання фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи), альтернативна (за вибором позивача), виключна (залежно від характеру спірного правовідношення), за зв`язком справ.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України передбачено альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Зі змісту заявлених вимог та суб`єктного складу сторін вбачається, що предметом позову є визнання права власності на автомобіль у зв`язку із виконанням поручителем умов договору фінансового лізингу № CSP7A!00000406 від 02.10.2018 року. Позивачем виступає поручитель ОСОБА_1 поручитель за договором фінансового лізингу № CSP7A!00000406 від 02.10.2018 року, відповідачем банк (кредитор) - АТ КБ «ПриватБанк».

Позов поданий до Соснівського районного районного суду м. Черкаси за зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 . Місцезнаходження відповідача, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - АДРЕСА_1 .

Крім того відповідно до п. 38 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред`явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

До матеріалів справи не долучено доказів включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Філії «Черкаське головне регіональне управління» з адресою :18001, м.Черкаси, вул.Байди Вишневецького, 40.

Більш того, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", , місцезнаходження означеної юридичної особи таке: 01001, м.Київ, Печерський район, вулиця Грушевського, будинок 1Д; у відомостях про відокремлені підрозділи юридичної особи вказаний лише один відокремлений підрозділ - Кіпрська філія публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк".

Отже, єдиною можливістю не порушення підсудності є відповідність умовам передбаченим ст. 27 ЦПК України.

Враховуючи, що питання про визнання права власності на автомобіль у зв`язку із виконанням умов договору фінансового лізингу ставиться поручителем, на вказаний спір не поширюється Закону України «Про захист прав споживачів», а тому позивач ОСОБА_1 , не будучи споживачем, не має процесуальних підстав для подання даного позову за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З урахуванням зазначеного та враховуючи спірні правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що відсутні передбачені законом підстави для розгляду зазначеної справи цим судом.

Статтею 31 ЦПК України передбачено, що передача справи з одного суду до іншого суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що вона не підсудна Соснівському районному суду м. Черкаси та підлягає переданню до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства Комерційний банк «Приватбанк» в особі Філії «Черкаське головне регіональне управління АТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності - передати за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15).

Копію ухвали направити позивачу.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси Т.Є. Троян