ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 619/4220/20

провадження № 22-ц/818/1102/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Хорошевського О.М.

суддів колегії: Бурлака І.В., Яцини В.Б.

за участі секретаря Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінрайт», Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луніна Тетяна Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року, постановлену суддею Жорняк О.М.,

у справі за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніної Тетяни Анатоліївни про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Заява вмотивована тим, що 03 березня 2008 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (наразі Публічне Акціонерне Товариство «Комерційний Банк «НАДРА») було укладено валютний кредитний договір № 6/4/33/2008/840- К/96.

Відповідно до умов кредитного договору Банк надав Позивачу у тимчасове користування грошові кошти у сумі 60 960, 00 доларів США. Цільове використання Кредиту- проведення розрахунків по договору купівлі- продажу №756 від 03.03.2008, згідно з яким ОСОБА_1 придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 03 березня 2008 року в якості забезпечення виконання зобов`язання, що витікає з вказаного вище кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» (наразі ПАТ «КБ «НАДРА) як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем було укладено договір іпотеки №6/4/33/2008/980-1/98, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Арнаутовою Т.А. за яким предметом іпотеки є нерухоме майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_2 загальною площею 60 кв.м, житловою площею 37, 30 кв.м. (далі -договір іпотеки, іпотечний договір). Такий договір підлягав державній реєстрації, тому на підставі цього договору іпотеки було внесено відомості про іпотеку до державного реєстру іпотек, відомості про іпотекодавця - ОСОБА_1 та іпотекодержателя - ВАТ «КБ «НАДРА» (наразі ПАТ «КБ «НАДРА»).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 вересня 2013 року у справі 619/2314/13-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «НАДРА» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 6/4/33/2008/840-К/96 від 03 березня 2008 року у розмірі 851 630 гривень 68 копійок, (включаючи заборгованість за кредитом, відсотками, пені та штрафу). Вказане рішення районного суду набуло законної сили.

Заявнику стало відомо, що між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» укладено договір про відступлення права вимоги № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року, після отримання ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 01.07.2020 у справі 619/2314/13-ц, якою заяву ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено; замінено стягувача ПАТ «КБ «НАДРА», на стягувача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», у виконавчому провадженні з виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 березня 2013 року по справі 619/2314/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Вказана ухвала наразі оскаржується в апеляційному порядку, апеляційне провадження щодо розгляду апеляційної скарги відкрите, (ухвала Харківського апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження від 14.09.2020 у справі №619/2314/13-ц, провадження №22- ц/818/4645/20).

17 вересня 2020 року Заявнику стало відомо, що Запис про право власності ОСОБА_1 в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 16.09.2020 18:07:14 на підставі - запис про право власності перенесено до новоствореного ОНМ.

Так, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54092638 від 16.09.2020 17:38:33, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною було внесено відомості про нового власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» ()

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна підставою для виникнення права власності (підставою для державної реєстрації права власності) за ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» є договір іпотеки, серія та номер:763, виданий 03.03.2008, видавник Арнаутова Т.А., приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області; договір відступлення прав вимоги №GL3N217214, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020, видавник: Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

У даному випадку, наслідками прийнятого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною рішення про проведення державної реєстрації права власності та внесенням запису до реєстру фактично відбулося примусове звернення стягнення на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , без згоди ОСОБА_1 як власника зазначеної квартири, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

З огляду на те, що спірна квартира підпадає під дію такого Закону, оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, є єдиним нерухомим житловим майном ОСОБА_1 , використовується як єдине місце постійного проживання ОСОБА_1 , його дружини та їх малолітніх дітей, а також не перевищує 140 кв. м., у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною не було законних повноважень щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на квартиру, що є предметом іпотеки та, відповідно, у нотаріуса були відсутні будь-які законодавчі підстави для прийняття рішень та внесення записів про нового власника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року заяву задоволено. Накладено арешт на майно відповідача Товариство з обмежною відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», шляхом заборони відчуження: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 60, 6 кв. м., житловою площею 37,3 кв.м. Заборонено державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_2 загальною площею 60, 6 кв. м., житловою площею 37,3 кв.м. Заборонено ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» вчиняти дії щодо виселення осіб, що проживають в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Заборонено знімати з реєстрації мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія Фінрайт» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що оскаржуваною ухвалою зачіпаються його права та законні інтереси, оскільки позивач жодним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову, не навів мотивів з яких вбачалось порушення прав позивача, вжиті судом заходи є втручання у господарську діяльність товариства.

Суд не встановив чи дійсно між сторонами виник спір.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить ухвалу залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Звертає увагу, що доводи апеляційної скарги свідчать про незгоду відповідача з рішення суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову (яка пред`явлена до подання позовної заяви), суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мараторій», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, є єдиним нерухомим житловим майном ОСОБА_1 , використовується як єдине місце постійного проживання ОСОБА_1 , його дружини та їх малолітніх дітей, а також не перевищує 140 кв. м., у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Луніною Тетяною Анатоліївною не було законних повноважень щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» на квартиру, що є предметом іпотеки та, відповідно, у нотаріуса були відсутні будь-які законодавчі підстави для прийняття рішень та внесення записів про нового власника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулося до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Заявник зазначав, що йому стало відомо, що між Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» укладено договір про відступлення права вимоги № GL3N217214 від 29 квітня 2020 року, після отримання ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 01.07.2020 у справі 619/2314/13-ц, якою заяву ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено; замінено стягувача ПАТ «КБ «НАДРА», на стягувача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», у виконавчому провадженні з виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 березня 2013 року по справі 619/2314/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову не вбачається, що заявником в подальшому буде подано позов у відповідності до вимог ст. 152 ЦПК України.

Зі змісту вказаної заяви взагалі не вбачається, на забезпечення яких вимог у майбутньому застосовуються заходи забезпечення позову.

Також матеріали справи не містять позовної заяви, яка мала бути подана заявником протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На час відкриття апеляційного провадження у листопаді 2020 року відсутні відомості про подання ОСОБА_5 позовної заяви.

Частиною 4 ст. 152 ЦПК України встановлено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Чинність ухвали про забезпечення позову, яка постановлена до подання позову, в тому числі залежить і від необхідності подати позов, а у разі невиконання зазначеної умови у суду виникає обов`язок скасувати таку ухвалу про забезпечення позову.

Крім того заявлений спосіб забезпечення позову є неспівмірним із обставинами, зазначеними у заяві про забезпечення позову.

Накладення арешту забороняє будь-яку користування та мешкання у спірному майні, отже такий вид забезпечення позову як арешт можливий до об`єктів якими не користуються.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, передчасно дійшов висновку про наявність обставин передбачених законом для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

До того ж, колегія суддів вважає, що неможливо перевірити відповідність заходів забезпечення позову обраних судом, вимогам які заявником були сформульовані.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (яка пред`явлена до подання позовної заяви) слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія Фінрайт» задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 25 вересня 2020 року у вигляді:

-арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ», заборони відчуження: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 60, 6 кв. м., житловою площею 37,3 кв.м.;

-заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_2 загальною площею 60, 6 кв. м., житловою площею 37,3 кв.м.

-заборони ТОВ «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» вчиняти дії щодо виселення осіб, що проживають в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Заборонено знімати з реєстрації мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М.Хорошевський

Судді: І.В.Бурлака

В.Б.Яцина

Повне судове рішення виготовлено 12.02.2021 року.