Справа № 141/424/20
Провадження №2/141/220/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі судового засідання Солоненко І.Д.,

сторони в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №141/424/20 за позовом ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 06.07.2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Підвисоцької сільської ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовано тим, що станом на 15.04.1991 року позивач, ОСОБА_1 , проживав в житловому будинку, який відносився до розряду колгоспного двору та розташований за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули право вланості на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями по 1/3 частці кожен.

Позивач ОСОБА_1 станом на 23.05.1998 року вибув з будинку по АДРЕСА_1 , протягом трьох років не витребував своєї частки з майна колишнього двору, а тому вважається таким, що не має відповідної частки в майні колгоспного двору.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала у житловому будинку, який розташований по АДРЕСА_1 та набула право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Підвисоцькою сільською радою Оратівського району Вінницької області 18.12.2015 року, зареєстрований у реєстрі за № 47, про те, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за АДРЕСА_1 , вона заповіла позивачу, земельну ділянку площею 3,0580 га, розташовану на території Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах. При цьому, заповіт не змінено та не скасовано.

Спадкова справа № 52/2019 відкрита у Оратівській державній нотаріальній конторі, однак, нотаріально оформити прийняття житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами позивач позбавлений можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно, а тому ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 12.05.2021 року провадження у справі № 141/424/20 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.06.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явився. Натомість, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без його участі, яку зареєстровано канцелярією суду 10.06.2021 року за № 1862/21-Вх, та згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач Підвисоцька сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 09.06.2021 року до суду надійшла заява ( № 1797/21-Вх) Оратівської селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Підвисоцької сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Підвисоцької сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , записані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , та про що 08.06.2003 року виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 9.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , та про що 27.11.2018 року виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 11.

Згідно заповіту від 18.12.2015 року, ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться під АДРЕСА_1 та земельну ділянку біля нього заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; земельну ділянку площею 3,0580 га, розташовану на території Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області і належну їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ВН № 126435 заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в рівних частинах. Заповіт посвідчено 18.12.2015 року секретарем Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області Сиротою Т.О. та зареєстровано в реєстрі за № 47.

В довідці № 77 від 22.03.2019 року, виданій Підвисоцькою сільською радою Оратівського району Вінницької області, зазначено, що згідно погосподарської книги № 1 особовий рахунок № НОМЕР_4 житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року відноситься до категорії колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Рік побудови будинку 1965.

Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок у АДРЕСА_1 , виготовленого 13.02.2019 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 113231 грн.

Відповідно до довідки № 103/01-16 від 14.05.2020 року, виданої в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В., згідно облікових даних Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , спадкоємцем була його дружина ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, після смерті якої, спадкоємцем на житловий будинок АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Як вбачається із спадкової справи № 50/2019 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , справу розпочато 21.03.2019 року за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Згідно витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60283795 від 22.05.2020 року та № 60283865 від 22.05.2020 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 спадкоємцям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В свідоцтвах про право на спадщину за заповітом від 22.05.2020 року, виданих в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В., вказано, що спадщина, на яку видано ці свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 3,0580 га, розташованої на території Підвисоцької сільської ради Оратівського району Вінницької області. Свідоцтва про право на спадщину на Ѕ (одну другу) частку вищезазначеного спадкового майна видано гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 .

Однак, постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. № 135/02-31 від 03.07.2020 року відмовлено ОСОБА_6 у видачі на його ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,60 га, що розташована в АДРЕСА_1 , належні померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка приняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Як вбачається з ст 71 ЦК УРСР 1963 року, загальний строк для захисту праваза позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу).

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку.

Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.

Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право.

Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 своєї матері ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 135/02-31 від 03.07.2020 року, а саме, у видачі на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в тому числі і на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом на зазначене спадкове майно ні нотаріусом, ні судом не встановлено, а відповідач згідно поданої заяви від 09.06.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог.

За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володіла та користувалася спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 16, 346, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 76, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Судові витрати залишити без відшкодування.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Повний текст рішення суду оформлено та виготовлено 22.06.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Підвисоцька сільська рада Оратівського району Вінницької області (вул. Центральна, 20, с. Підвисоке Оратівського району Вінницька області, 22655).

Суддя С.В. Климчук