Справа № 522/9314/21
Провадження № 2/522/6816/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 червня 2021 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За результатами автоматизованого розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду м. Одеси Павлик І.А.

17.06.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено, що разом із позовною заявою до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого документу.

Заяву обґрунтовано тим, що 13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис № 3406 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» 30 199,11 грн заборгованості за кредитним договором та 500 грн за вчинення виконавчого напису.

Заявник акцентує, що в подальшому відповідач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, який 23.04.2020 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 61901132 з виконання оскаржуваного виконавчого напису. Зазначене свідчить, про те, що приватний виконавець вчинив реальні дії для стягнення коштів з боржника на виконання спірного виконавчого напису. Тому, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а він не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду, тому на думку заявника є всі підстави для задоволення даної заяви.

До заяви позивачем долучено копії постанов приватного виконавця Колейчика Володимира Вікторовича про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2020 ВП № 61901132, про арешт коштів боржника від 23.04.2020 ВП № 61901132 та про арешт майна від 23.04.2020 ВП № 61901132.

З урахуванням вище вказаного, надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову покликано не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не допустити утруднення чи неможливість виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також перешкодити спричиненню завданню шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.152 ЦПК України забезпечення позову можливе шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20 навів висновок про те, що запропонований позивачем захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного позивачем виконавчого напису нотаріуса до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише відстрочить на період розгляду судової справи проведення виконавчих дій. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, від 25.02.2019 у справі № 924/790/18 та від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи заявника щодо необхідності зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу є обґрунтованими, а сама вимога є розумною та адекватною, такий вид забезпечення позову прямо передбачений ЦПК України, пов`язаний з позовними вимогами та спроможний забезпечити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У разі вжиття судом заходів забезпечення позову збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу не буде порушена, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог, та зняття заходів забезпечення позову, виконавче провадження буде відновлено відповідно до ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Виходячи з тієї обставини, що на підставі постанови приватного виконавця у ході виконання оспорюваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження та проводяться виконавчі дії, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належних позивачу коштів, на які буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднено.

Суд, вважає, що обраний заявником вид забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису, відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, з метою забезпечення права на ефективний захист, заява про вжиття заходів забезпечення позову, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем та зареєстрованого в реєстрі за № 3406.

Копію ухвали для виконання направити приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Клименку Роману Васильовичу (02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, офіс 31).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя І.А. Павлик