КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року місто Київ.

Справа 2-5564/11

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7379/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Желепи О.В.

суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі Міщенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва 15 березня 2021 року (у складі судді Букіної О.М., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня )

за заявою ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про стягнення боргу та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В :

06.10.2020 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення їх до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник посилався на те, що на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу та штрафних санкцій було видано три виконавчі листи від 30.01.2012 року про стягнення із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь стягувача грошових коштів у розмірі 4 514 874,32 грн.

Вказує, що зазначені виконавчі листи були своєчасно пред`явлені до виконання, проте судове рішення так і не було виконано.

Стверджує, що він неодноразово звертався до Відділу примусового виконання Управління ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві щодо втрати виконавчих документів та щодо ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, проте жодної відповіді отримано не було.

Посилається, що постанов про закриття виконавчих провадження разом із виконавчими документами йому не направлялось, виконавчі провадження знищені, що підтверджує втрату виконавчих листів.

Вказує, що про факт закінчення виконавчих проваджень та втрати виконавчих документів заявнику стало відомо лише 17.05.2018 року згідно із відповіді виконавчої служби, а тому просить суд видати дублікати виконавчих документів та поновити строк пред`явлення їх до виконання.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва 15 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа,відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся безпосередньо до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів.

В скарзі боржник посилався на те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та висновки викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен був з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги , що заявник у встановлений законом строк пред`явив до виконання виконавчі листи до Державної виконавчої служби на яку державою покладено обов`язок щодо примусового виконання рішень суду. Суд також не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 з поважних не залежних від нього причин пропустив строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання , оскільки виконавчі листи були втрачені під час їх виконання та не були повернуті стягувачу. Виконавчі провадження були знищені з порушенням строку зберігання.

Вказує, що рішення суду не виконане, оригінали виконавчих листів відсутні, тому є не можливим вжиття заходів забезпечення примусового виконання. ҐПосилається на п.4.2 рішення Європейського суду від 27.07.2004 року у справі «Ромашов проти України», висновки якого відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права, і в якому зауважено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом, тому заявник вважає, що є обґрунтовані підстави для видачі дублікатів виконавчих листів, які втрачені не з його вини.

17 травня 2021 року ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, обґрунтований тим, що апеляційна скарга є не обґрунтованою, вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству. Вказує, що заявник не довів факту втрати виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_3 , не навів жодних поважних причин, чому він на протязі 6 років не цікавився виконанням рішення суду. Просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

В судових засіданнях апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 доводи скарги підтримав.

Представник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись за наявними в справі адресами.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення учсників справи, що зявились до апеляційного суду, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом з тим ухвала суду, вказаним вимогам закону не відповідає.

Згідно частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ст.14 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд вважав встановленими такі обставини.

Судом встановлено, що 20.12.2011 року рішенням Солом`янського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третя особа - ОСОБА_6 про стягнення боргу та штрафних санкцій задоволено частково, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 4 514 874,32 грн. (а.с. 91-94).

30.01.2012 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано три виконавчі листи (а.с. 100).

З матеріалів справи вбачається, що вказане вище рішення суду набрало законної сили 09.01.2012 року.

У матеріалах справи наявні копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 36066937 від 22.01.2013 року із виконання виконавчого листа № 2-5564/11 від 30.01.2012 року боржником за яким є ОСОБА_4 (а.с. 173).

16.01.2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Маховою Д.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 35945745 із виконання виконавчого листа № 2-5564/11 від 30.01.2012 року боржником за яким є ОСОБА_3 (а.с. 174).

Відповідно до листа головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київській обл. Перепелиці А.В. вбачається, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 45956434 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5564/11 від 30.01.2012 року, проте оскільки в результаті вжитих державним виконавцем заходів майна боржника на яке можливо звернути стягнення не виявлено, тому 04.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Копію постанови та оригінал виконавчого листа № 2-5564/11 від 30.01.2012 року направлено стягувачу за адресою зазначеною у виконавчому документі (а.с. 171).

Суд першої інстанції встановив, що стягувач не довів втрату виконавчих листів, не надав доказів знищення виконавчих проваджень, не надав доказів того, що він з розумним інтервалом цікавився виконанням, а тому вважав , що строк для пред`явлення виконавчіих документів до виконання поновлений бути не може, а підстави для видачі дублікатів виконавчих листів відсутні.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, що набрав чинності 15.12.2017 у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа.

За обставинами даної справи, заявник одночасно подав заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання та заяву про видачу дублікатів.

З огляну на приписи процесуального закону, питання, щодо видачі дублікату може бути вирішено та задоволено, лише в разі наявності підстав для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

За правилом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У даній цивільній справі № 2-5564/11 було видано три ( 3 ) виконавчі листи, у кожному з яких значився один з боржників та про необхідність солідарного стягнення боргу з боржників (а.с. 175-177). Вказані виконавчі листи були своєчасно пред`явлені до виконання, про свідчать постанови про відкриття виконавчих проваджень:

боржник ОСОБА_3 - ВП № 35945745 від "16" січня 2013 року (а.с. 174);

боржник ОСОБА_4 - ВП № 36066937 від "22" січня 2013 року (а.с. 173);

боржник ОСОБА_5 - ВП №35946033 від "16" січня 2013 року.

У зв`язку зі зміною місця проживання боржника Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області щодо ОСОБА_5 було відкрито нове ВП № 45956434

Під час апеляційного розгляду судом встановлено, та не заперечувалось учасниками справи, що всі три виконавчі листи перебували на виконанні до квітня, травня 2016 року.

Виконавчі провадження були закінчені, через те, що виконавцями не було віднайдено майно, за рахунок якого можливо було провести стягнення і виконавчі листи, відповідно до постанов про закінчення виконавчих проваджень мали бути повернуті стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи у квітні 2018 року ОСОБА_2 звертався із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень відкритих на підставі виконавчого листа №2-5564/11 від 30.01.2012 року, виданого Солом`янським районним судом м. Києва до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві та до Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області та з заявами про надання інформації щодо статусу виконавчих проваджень і місця знаходження оригіналу виконавчого документу (а.с. 167 т. 1)

Відповіді на таке звернення, в установлений законом строк стягувачу не надавались.

Разом з тим, апеляційним судом з долучених відповідей виконавчих органів встановлено, що виконавче провадження, щодо стягнення з боржника ОСОБА_5 було закінчено 04 квітня 2016 року на підставі ст. 47 закону "Про виконавче провадження"

23 травня 2016 року було закінчено виконавче провадження про стягнення коштів з боржника ОСОБА_4 Щодо боржника ОСОБА_3 виконавче провадження було закінчено також на початку квітня 2016 року.

Також судом встановлено, що виконавче провадження, щодо стягненя боргу з боржника ОСОБА_3 було знищено 15 березня 2017 року.

Виконавчі провадження, щодо стягнення з боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також були знищені на початку 2017 року, що підтверджується наданими апеляційному суду доказами про знищення виконавчих проваджень.

Відповідно до відповіді Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжнародного управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 19.01.2021 року, надано інформацію на запит адвоката, що відповідно інформації в АСВП виконавче провадження завершено згідно п. 2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, що діяла на той час) про що державним виконавцем 11.12.2013 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідно до правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями термін зберігання виконавчих проваджень становить 3 роки. У зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за спливом терміну, зберігання надати Вам копії запитуваних документів та більш детальну інформацію не вбачається можливим. (а.с. 219 т. 1)

Відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби Затверджено наказом МЮУ від 05.07.1999 року №470/7 станом на 15.08.2005 року до пункту 3.18. Виконавчі провадження, передані до архіву органу ДВС, зберігаються відповідно до хронології у пачках по сто справ, де обов`язково має бути зроблений опис переданих до архіву проваджень (додаток 8). ( Абзац перший пункту 3.18 із змінами, внесеними згідно з Наказами Мін`юсту N 120/5 ( v20_5323-04 ) від 20.10.2004, N 89/5 ( НОМЕР_1 ) від 15.08.2005 )

Передача виконавчих проваджень до архіву органу ДВС проводиться державним виконавцем один раз у півріччя за описом після складення статистичного звіту. Опис переданих до архіву виконавчих проваджень з підписом діловода органу ДВС зберігається у справі, визначеній номенклатурою органу ДВС. ( Абзац другий пункту 3.18 із змінами, внесеними згідно з Наказами Мін`юсту N 120/5 ( v20_5323-04 ) від 20.10.2004, N 89/5 ( v0089323-05 ) від 15.08.2005 )

3.19. Строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки від дати відмови у відкритті виконавчого провадження або дати завершення виконавчого провадження. ( Абзац перший пункту 3.19 в редакції Наказу Міністерства юстиції N 89/5 ( v0089323-05 ) від 15.08.2005 )

Виконавчі провадження після закінчення терміну їх зберігання підлягають знищенню.

У тому разі, коли органу ДВС повідомлено про розгляд у суді справи, до якої можуть бути залучені матеріали виконавчого провадження, або в разі оскарження в судовому порядку дій (бездіяльності) державного виконавця та інших посадових осіб органу ДВС по виконанню рішення суду чи іншого органу (посадової особи) або відмови у здійсненні передбачених Законом ( 606-14 ) дій, виконавче провадження може бути знищено лише після розгляду судом відповідної справи та набрання рішенням по цій справі законної сили. ( Пункт 3.19 доповнено абзацом третім згідно з Наказом Міністерства юстиції N 89/5 ( v0089323-05 ) від 15.08.2005 )

Таким, чином під час апеляційного розгляду встановлено, що з дати закінчення усіх трьох виконавчих проваджень до моменту їх знищення не минуло навіть року.

З огляду нате, що виконавчі провадження, на час звернення в 2018 році стягувача, який цікавився долею виконавчих листів, неправомірно були знищені, останній позбавлений можливості довести, що державні виконавці не повернули виконавчі листи на його адресу, оскільки ні стягувач ні суд не мають можливості дослідити знищені виконавчі провадження.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ « Про виконавче провадження» 28.12.2015 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи те, що стягувач стверджує, що йому не надсилались виконавчі листи, а посадові особи виконавчих служб, з порушенням трирічного строку знищили виконавчі провадження, чим позбавили можливості стягувача довести ту, обставину, що йому зі зворотним повідомленням виконавчі документи не надсилались, колегія суддів дійшла висновку, що втрата виконавчих документів, а також пропуск стягувачем строку пред`явлення їх для повторного виконання мали місце не через винну поведінку стягувача, а через вищенаведені порушення державних виконавців.

Суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, які мали правове значення для вирішення поданої заяви, внаслідок чого ухвалив судове рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону .

Оскільки за наведених обставин, апеляційний суд встановив наявність поважних причин щодо попуску строку, та встановив втрату виконавчих документів, заява про видачу дублікатів та поновлення строку підлягає задоволенню.

При цьому суд, видаючи три дублікати виконавчих листів , щодо кожного боржника окремо, має зазначити резолютивну частину рішення суду, яке підлягає виконанню, в якій зазначено, що сума 4 514 874,32 грн. стягується на користь ОСОБА_2 солідарно.

Доводи зазначені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що стягувач не цікавився виконанням на протязі 6 років колегія відхиляє з огляду на наступне.

Судом достовірно встановлено, що до квітня, травня всі три виконавчі документи перебували на виконанні, відповідно цей період не може вважатись пропуском строку.

Крім того, навіть якщо припустити, що виконавчі листи в 16 році все таки були повернуті стягувачу, а всі листи були повернуті через відсутність у боржників майна, у стягувача є право на повторне пред`явлення їх до виконання. З урахуванням перехідних положень Закону про виконавче провадження в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, стягувач на протязі наступних трьох років мав право повторно подати виконавчі документи до виконання. В 2018 році стягувач активно намагається з`ясувати де виконавчі листи, проте відповіді йому державні органи не надають. В 2017 році знищуються виконавчі провадження, що свідчить про відсутність вини стягувача у пропуску ним строку для повторного пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, які мали правове значення для її вирішення, невідповдіності висновків суду обставинам справи, з постановленням нової ухвали про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення строку дляпред`явлення їхдо виконання.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва 15 березня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (судового наказу) Б/Н від 30 січня 2012 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (судового наказу) Б/Н від 30 січня 2012 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа (судового наказу) БІ від 30 січня 2012 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 груда 2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь- ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп. .

Видати дублікат виконавчого листа (судового наказу) Б/Н від 30 січня 2012 року з виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп. (тридцять дві копійки).

Видати дублікат виконавчого листа (судового наказу) Б/Н від 30 січня 2012 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній: справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп. (тридцять дві копійки).

Видати дублікат виконавчого листа (судового наказу) Б/Н від 30 січня 2012 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-5564/11 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 4 514 874,32 грн. (чотири мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 32 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 червня 2021 року.

Головуючий О.В.Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик