П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року місто Київ

справа № 363/5496/14-ц

провадження № 22ц/824/6932/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт плюс", подану адвокатом Тяжкороб Євгенією Віталіївною,

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 лютого 2021 року, постановлену у складі судді Чіркова Г.Є.,

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт плюс" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року заявник ТОВ "Укрдебт плюс" звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що 26 червня 2008 року між ВАТ "КБ "Надра" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 79/КМ/84/2008-840, відповідно до умов якого останній був наданий кредит у сумі 265953,15 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 26 червня 2023 року, зі сплатою 15,2 % річних. За умовами договору Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості. платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

В забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором був укладений Договір іпотеки б/н, посвідчений 26 червня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 5080 (надалі - Іпотечний договір).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року по справі №363/5496/14-ц позовні вимоги публічного акціонерного товариства «КБ «Надра» про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року в розмірі 509 843, 29 доларів США, та 958 686 грн. 03 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 262 368,72 доларів США. заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 247 474.57 доларів США. пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 47 430.23 доларів США та штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 26 595,32 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки:

-житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. за номером 5073;

-земельну ділянку площею 0,1856 га. яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :32:009:0003, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. за номером 5078, шляхом їх продажу Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» всіх повноважень продавця предмета іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири ) грн.

23 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрдебт плюс» укладено Договір №GL3N216868 про відступлення прав вимоги, за яким, в тому числі, було відступлено право вимоги за Договором кредиту №79/КМ/84/2008-840 та договором іпотеки б/н від 26 червня 2008 року.

Кредитор та іпотекодержатель по договорам був змінений з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Укрдебт плюс». Договір про надання споживчого кредиту №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року, Іпотечний договір на момент звернення заявника з заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами у справі.

ТОВ «Укрдебт плюс» не отримувало виконавчі листи по вказаній справі, постанову про завершення виконавчого провадження. Згідно даних АСВП на сьогодні відкритих виконавчих проваджень про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» немає.

У зв`язку з вказаним «УКРДЕБТ ПЛЮС» наразі не може реалізовувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Укрдебт плюс" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання по справі за позовом ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ТОВ "Укрдебт плюс" - адвокат Тяжкороб Є.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Зокрема зазначає про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом першої інстанції при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження не враховано правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №2-3897/10 (провадження №61-459000618) від 19 лютого 2020 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Укрдет плюс», враховуючи значну суму заборгованості боржника перед кредитором, позбавляє заявника реалізації своїх прав, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

Судом не враховано правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі №2-3897/10 (провадження №61-459000618) від 19 лютого 2020 року.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні судперевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Розглядаючи зазначену заяву, суд маввстановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому оцінити достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі на предмет їх нікчемності.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс 18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договір) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Дотримання цього строку є необхідною передумовою прийняття виконавчого документа до виконання.

Учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник ТОВ "Укрдебт плюс" - Гавриленко К.Р. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутність у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, суд першої інстанції виходив із недоведеності вимог ТОВ "Укрдебт плюс" щодо набуття прав вимоги за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року та іпотечним договором від 26 червня 2008 року, укладеними із ОСОБА_1 .

З таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року в розмірі 509 843, 29 доларів США, та 958 686 грн. 03 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 262 368,72 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 247 474,57 доларів США, пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 47 430,23 доларів США та штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 26 595,32 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки:

-житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. за номером 5073;

-земельну ділянку площею 0,1856 га, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :32:009:0003, яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О. за номером 5078,

шляхом їх продажу ПАТ «Комерційний Банк «Надра» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу нерухомого майна із будь-якою особою-покупцем за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, з наданням Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Надра» всіх повноважень продавця предмета іпотеки.

Вирішено питання розподілу судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України від 3 червня 2014 року №1304-V-ІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до договору № GL3N216868 від 23 квітня 2020 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Укрдебт плюс», ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Укрдебт плюс» право вимоги до позичальників, та заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, зокрема, за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року та іпотечним договором від 26 червня 2008 року, укладеними із ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою ТОВ "Укрдебт плюс" від 18 січня 2021 року, виконавчі документи, видані Вишгородським районним судом Київської області у справі № 363/5496/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1856 га, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :32:009:0003 в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "КБ "Надра" за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року, на обліку у товаристві не перебувають. Зазначений виконавчий документ ТОВ "Укрдебт плюс" від ПАТ "КБ "Надра" не передавався.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23 липня 2019 року № 905/1976/16).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі - на предмет їх нікчемності.

Ураховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником у виконавчому провадженні на стадії виконання судового рішення або відмова у такому задоволенні, здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 Цивільного кодексу України). Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 916/2286/16.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Тобто, при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Договір № GL3N216868 від 23 квітня 2020 року про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Укрдебт плюс» недійсним не визнано, а тому висновки суду першої інстанції про те, що заявником ТОВ "Укрдебт плюс" не доведено набуття прав вимоги за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року та іпотечним договором від 26 червня 2008 року, укладеними із ОСОБА_1 , є безпідставними.

З витягу з додатку №1 до Договору GL3N216868 від 23 квітня 2020 року відступлення права вимоги , вбачається що ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Укрдебт плюс» право вимоги за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року та іпотечним договором від 26 червня 2008 року, укладеними із ОСОБА_1 .

Посилання суду на те, що заявником не наданий зазначений документ який би містив всі необхідні реквізитиофіційного документу, підписаний обома сторонами договору, є безпідставним, оскільки заявником наданий витяг з зазначеного документу, який завірений належним чином представником заявника при поданні заяви.

За таких обставин наявні підстави для часткового задоволення заяви ТОВ "Укрдебт плюс" про заміну сторони, але у виконавчому листі, що відповідає вимогам ч.5 ст. 442 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять інформації про існування відкритого виконавчого провадження.

Що стосується вирішення заяви ТОВ "Укрдебт плюс" в частині видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява в цій частині підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обов`язковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів вважає, що на даний час строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання у цій справі не пропущений, оскільки рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України від 3 червня 2014 року №1304-V-ІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

З матеріалів справи вбачається, що 7 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області надіслав засобами поштового зв`язку оригінали виконавчих листів у справі № 363/5496/14-ц на адресу ПАТ "КБ "Надра" (м.Київ, вул. Артема, буд.15) /а.с.186/, які отримані адресатом 19 вересня 2016 року /а.с.189/.

Даних про їх передачу новому кредитору - ТОВ "Укрдебт плюс" матеріали справи не містять.

Згідно із довідкою ТОВ "Укрдебт плюс" від 18 січня 2021 року, виконавчі документи, видані Вишгородським районним судом Київської області у справі № 363/5496/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок площею 182 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1856 га, яка розташована за адресою Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :32:009:0003 в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "КБ "Надра" за кредитним договором №79/КМ/84/2008-840 від 26 червня 2008 року, на обліку у товаристві не перебувають. Зазначений виконавчий документ ТОВ "Укрдебт плюс" від ПАТ "КБ "Надра" не передавався.

Інформація про перебування на виконанні виконавчих листів у справі №363/5496/14-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки боржника ОСОБА_1 також відсутня.

За таких обставин, наявні підстави для видачі дублікату виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, а строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт плюс", подану адвокатом Тяжкороб Євгенією Віталіївною, - задовольнити частково.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 22 лютого 2021 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрдебт плюс" про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання - задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Надра" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрдебт плюс" у виконавчому листі, виданому Вишгородським районним судом Київської області на виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року у справі № 363/5496/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року у цивільній справі №363/5496/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В іншій частині вимог заяви -відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 17 червня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: О.Ф. Мазурик

А.М. Стрижеус