Справа №:755/4689/21
Провадження №: 4-с/755/97/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" квітня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва матеріали за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк Василь Вікторович, ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича, просив, визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без зменшення частини аліментів у зв`язку з досягненням старшої дитини повноліття; визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без вирахування податків та зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника неправомірними; визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без врахування даних про фактичні доходи неправомірними; зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам з травня 2017 року з врахуванням факту досягнення старшою дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконавчому провадженні № 36112443; зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити перерахунок розміру заборгованості з вирахуванням розміру податку на доходи фізичних осіб та розміру військового збору виходячи із середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника у виконавчому провадженні № 36112443; зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням фактичного доходу (отримання мною допомоги), починаючи з грудня 2020 року у виконавчому провадженні № 36112443.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та задовольнити з підстав поданих документів.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 грудня 2012 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким присуджено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітніх дітей: -сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

На виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 2604/28042/2012 від 16.01.2013 року виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частина всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2012 року та до досягнення дитини повноліття.

Державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича складено Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої станом на 01.02.2021 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 у розмірі 316289,85 грн.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У частині третій статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, а також статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 08 лютого 2018 року (у редакції, чинній на момент складання довідки-розрахунку від 12.09.2018).

У частині восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 08 лютого 2018 року (у редакції, чинній на момент складання довідок-розрахунків) передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчих дій має право, зокрема, проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення. (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»)

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Обґрунтовуючи вимоги за поданою скаргою, заявник ОСОБА_1 вказує на порушення державними виконавцями діючого законодавства під час здійснення нарахування заборгованості заявника по сплаті аліментів та складення довідок-розрахунків щодо його заборгованості по аліментам, оскільки державними виконавцями ОСОБА_7 при здійсненні перерахунку заборгованості зі сплати аліментів неправомірно застосована частка, що була визначена на двох неповнолітніх дітей, при тому що старша дитина набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 та при вчиненні дій по розрахунку порушено ст. 180, ст. 183 Сімейного кодексу України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та не врахував податки та збори із наданих показників середньомісячної зарплаті штатного працівника м. Києва, чим було порушено ст. ст. 68,70,71 Закону України «про виконавче провадження», п. 13 Постанови Кабінету Міністрів від 26.02.1993 року № 146.

Відповідно до частини першої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття "заробітку" та "доходу", передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття "заробітку" та "доходу", зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Таким чином, законодавець гарантував можливість захисту прав та фактичного задоволення інтересів найменш захищених категорій осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року N 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Разом з тим, з урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий (розширювальне тлумачення норм права).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року по справі N 760/4569/18-ц (провадження N 61-45100сво18), відступаючи від висновку, викладеному у постанові від 07 травня 2018 року у справі N 640/537/14-ц (провадження N 61-15685св18), ухваленої Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зробив висновок про те, що «Положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим. При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття "заробітку" також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття "заробіток", ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин. Крім того, у пункті 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб вказується, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків. Вживання терміну "дохід" у дужках після поняття "заробіток" може розумітися як визнання цих понять синонімами в контексті приписів цього Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Отже, Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів, не є вичерпним. З урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий.»

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 31.07.2020 року № 234/15413/17.

Стосовно неправомірно застосованої частки, що була визначена на двох неповнолітніх дітей, при тому, що старша дитина набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам боржника слід зазначити наступне.

24 грудня 2012 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ) у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 26.11.2012 року і до досягнення дитини повноліття.

При стягненні аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ст. 183 Сімейного Кодексу України).

Враховуючи те, що старшій дитині за вказаним рішенням, а саме ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 виповнилось 18 років, то відповідно з травня 2017 року за вище вказаним рішенням необхідно стягувати 1/6 частину з усіх видів заробітку щомісячно, здійснивши вирахування тієї рівної частки, що припадала на найстаршу дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку до досягнення молодшою дитиною повноліття.

Крім того, 31 серпня 2017 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва № 761/21149/17 присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 20.06.2017 року і до досягнення ним двадцяти трьох років, а саме: до 24 квітня 2022 року.

Разом з тим, починаючи з вересня 2017 року одночасне виконання вище зазначених рішень суду відносно ОСОБА_1 призвело до стягнення з останнього по 1/3 частині від всіх видів заробітку (доходів) по кожному рішенню суду на користь однієї дитини, а саме повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено ряд суттєвих порушень, допущених державним виконавцем Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича при складанні Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам від 25.02.2021 року щодо боржника ОСОБА_1 , зокрема, неправомірно застосована частка, що була визначена на двох неповнолітніх дітей, при тому, що старша дитина набула повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, перерахунок заборгованості здійснений до утримання податків та внесків з доходів, а також не враховано середню заробітною плату працівника відповідної місцевості. Тоді як розмір аліментів розраховується із зарплатні після утримання податків та внесків. Від наведених середньостатистичних показників належить відняти розмір податку на доходи фізичних осіб та військового збору. При цьому суб`єктами оскарження, не надіслано до суду жодного пояснення щодо правильності складання ними оскаржуваних у даному провадженні Довідок-розрахунків аліментної заборгованості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк Василь Вікторович, ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 1 , 2, 11, 19, 22, 25, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 260, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюк Василь Вікторович, ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без зменшення частини аліментів у зв`язку з досягненням старшої дитини повноліття.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без вирахування податків та зборів із показників середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника неправомірними.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича у виконавчому провадженні № 36112443 щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментам без врахування даних про фактичні доходи неправомірними.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам з травня 2017 року з врахуванням факту досягнення старшою дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 у виконавчому провадженні № 36112443.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити перерахунок розміру заборгованості з вирахуванням розміру податку на доходи фізичних осіб та розміру військового збору виходячи із середньомісячної номінальної заробітної плати штатного працівника у виконавчому провадженні № 36112443.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Рабоволюка Василя Вікторовича здійснити розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням фактичного доходу (отримання мною допомоги), починаючи з грудня 2020 року у виконавчому провадженні № 36112443

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я