Провадження № 2-др/522/47/21
23 червня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» в особі відділення №47 ПАТ «Банк Восток» про стягнення збитків,
До Приморського районного суду м. Одеси 05.10.2020 року надійшов позов ОСОБА_1 , пред`явлений до ПАТ «Банк Восток», за яким просив стягнути із відповідача на його користь матеріальні збитки у розмірі 8975, 00 Євро; витрати на правничу допомогу у розмірі 21 250 грн. та судовий збір у розмірі 3171, 00 грн..
Рішенням Приморського районного суду від 05.05.2021р. у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Повний текст судового рішення виготовлено 14.05.2021р.

14.05.2021р. до суду надійшла клопотання від представника ПАТ «Банк Восток» датованого 11.05.2021р. про стягнення судових витрати з позивача за правову допомогу у розмірі 26 500 грн.

Розгляд заяви було призначено на 28.05.2021 року., проте у зв`язку з неявкою учасників справи судове засідання було відкладено на 18.06.2021р.

18.06.2021р. в судове засідання представники сторін не з`явилися, про час і місце судового засідання сповіщались належним чином,представник позивача причини неявки суду не повідомив, представник відповідача надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 23.06.2021р..

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Зазначена позиція викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З матеріалів справи вбачається, що представник Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» надав суду 02.12.2020р. відзив на позовну заяву,(а.с.47-52 з додатками), за якою просив відмовити у задоволені позову та покласти на ОСОБА_1 судові витрати банка , зазначивши суму попереднього (орієнтованого) розрахунку у сумі 30 000 грн.

З додатків надано також ордер адвоката Перчун К.Д., свідоцтво про право на адвокатську діяльність, договір №1 від 14.06.2018р. про правову допомогу укладеного між ПАТ «Банк Восток» та адвокатським об`єднанням «НІКА ВОСТОК», та додаткову угоду від 25.11.2020р. до цього договору, згідно п.1 якого вбачається, що клієнт доручає, а виконавець зобов`язаний надати клієнту правову (професійну правничу) допомогу у справі 3522/17326/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Восток» про стягнення збитків. За надання правової допомоги клієнт зобов`язується сплатити гонорар у наступній формі:

сплачує 1500 грн. за надання правової допомоги-консультації і роз`яснень щодо позовних вимог,

10 000 грн.- за складання відзиву на позов,

5000 грн. за представництво інтересів Банку в судах під час розгляду справи

Згідно п.4 договору за згодою сторін у випадках ухвалення судом рішення про закриття провадження, про залишення позову без розгляду, про відмову у позові повністю клієнт сплачує виконавцю гонорар у розмірі 10 000 грн.

Суду також надано Акт прийому-передачі наданої правової допомоги за договором від 06.05.2021р., за яким загальна вартість наданої правової допомоги складає 26 500 грн. (1500 грн.+10 000 грн.(складання відзиву)+5 000 грн.(представництво інтересів в суді)+10 000 грн. (за результат розгляду справи) та рахунок від 06.05.2021р. на вказану суму, який було оплачено згідно меморіального ордеру №67872 від 11.05.2021р. Банком.(а.с.107).

Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог у частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу

Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що така вимога була заявлена у відзиві, і що наявні всі докази в справі на її обґрунтування, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст..ст.15,16 ЦК України, ст.ст.10-13,43,44,76-82,89,133,137,141,246,247,258-259,263-265,270,272,352,354,355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Постановити додаткове рішення наступного змісту:

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 , місцезнаходження АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Восток» (, 49051, м. Дніпро, вул. Курсантська, 24, ) судові витрати, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 26 500 грн. (двадцять шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси .

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 23.06.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі