Провадження № 2/752/2412/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.06.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Мазур Ю.Ю.,

за участю секретаря - Воробйова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту відсутності реєстрації, відсутності участі в приватизації та невикористання житлових чеків в періоди з 20.04.1996 по 23.05.2000 та з 26.09.2002 по 03.03.2006.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_2 06.12.2019 було подано в Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію документи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 . 24.12.20196 відділом приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації було надано відповідь стосовно відсутності довідки про реєстрацію, про участь в приватизації та про невикористання житлових чеків ОСОБА_1 за періоди з 20.04.1996 по 23.05.2000 та з 26.09.2002 по 03.03.2006 та неможливості на даний час провести приватизацію.

Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду для встановлення факту, що має юридичне значення, так як це їй необхідно для подальшого вирішення питання про приватизацію житла.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2020 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.04.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.

Суд вивчивши матеріали справи, подані заяви сторін, враховуючи принцип достатності доказів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Садівської сільської ради народних депутатів Баришевського району Київської області від 10.03.1994 17 сесія ХХІ скликання «Про передачу земельних ділянок у власність громадян» вирішено передати ОСОБА_3 безплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,15 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Згідно довідки форми № 3. Виданої ОСОБА_4 зазначено, що вона не проживає та не зареєстрована, але є власником будинку АДРЕСА_2 та займає житлову площу 3-х кімнат 38,1 кв.м. на 1 пов. будинку. Крім того, зазначено, що особистий рахунок значиться за гр. ОСОБА_4 , будинок належить ОСОБА_4 . Технічний стан будинку та характеристика житлової площі - задовільний. На цій житловій площі прописані та проживають 0 чоловік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта серія НОМЕР_1 , виданим Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 17.05.2012.

Листом Відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 24.12.2019 № 085/26-590 повідомлено, що було розглянуто документи щодо приватизації кв. АДРЕСА_1 , та оскільки в поданих документах відсутні довідки про реєстрацію, про участь в приватизації та про невикористання житлових чеків на ОСОБА_2 за період з 01.01.1995 по 31.10.1995, з 05.09.2002 по 03.03.2006 та з 07.04.2012 по 24.01.2015, а також на ОСОБА_1 з 20.04.1996 по 23.05.2000 та з 26.09.2002 по 03.03.2006, то після надання вказаних документів Відділ повторно розгляне звернення щодо видачі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 у відповідності до чинного законодавства.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Приватизація державного майна є суспільно значимим процесом, у ході якого здійснюється роздержавлення власності, вирішуються питання пільгової участі членів трудових колективів у її придбанні та їх соціального захисту.

Позивач зазначає, що порушується його право на приватизацію, але це є необгрунтованим, так як права на приватизацію позивача ніхто не позбавляє, але воно може бути реалізовано виключно у спосіб та в межах передбачених відповідними нормативними актами.

Згідно ст.ст.30, 41 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Статтею 4 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду.

Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Пунктом 18 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» передбачено необхідний перелік документів для приватизації державного житлового фонду, які громадянин надає до органу приватизації, а саме: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі.

У деяких випадках додаються інші документи: нотаріальна довіреність, копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, які передбачені діючим законодавством; копія свідоцтва про розірвання шлюбу, копія рішення суду, довідка про використання житлового чеку з Ощадного банку України, тощо.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка (довідки) видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем (місцями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

За розглядом наданих позивачем документів з`ясувалось, що відомості про використання житлових чеків відсутні, тобто наданий неповний пакет документів, що йде врозріз вимогам діючого законодавства України.

Тобто у разі надання повного пакету документів, що передбачено вимогами Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» питання приватизації вищевказаного житлового приміщення буде реалізовано.

Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Частиною 1 статті 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 3.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року (справа про безоплатну приватизацію житла) зазначено, що «приватизація державного житлового фонду згідно з Законом відбувається шляхом використання всіма громадянами України приватизаційних житлових чеків. Громадянам надано право змінити цільове використання цих чеків, а тому вони можуть бути використані також для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Зазначене положення Закону дає підстави для висновку, що приватизація державного житлового фонду не є обов`язком громадян України, а є їх правом, яке повинне реалізовуватися ними на власний розсуд, на умовах, у порядку та спосіб, встановлених законом. Системний аналіз положень Закону та ЖК України дає підстави для висновку, що право громадянина України на приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз у повному обсязі, якщо він повністю використав житловий чек та у його власність передано загальну площу житла, що не перевищує встановлену санітарну норму і відповідно, номінальну вартість житлового чека, незалежно від того, відповідає ця площа одній квартирі (будинку) чи кільком. Таким чином тільки повне використання житлових чеків є фактом реалізації один раз права на безоплатну приватизацію житла, передбаченого п.5 ст.5 Закону.

При зверненні позивачки із заявою про приватизацію житлового приміщення у будинку, відповідач зазначив недоліком, відсутність інформації про встановлення факту відсутності реєстрації, відсутності участі в приватизації та невикористання житлових чеків в періоди з 20.04.1996 по 23.05.2000 та з 26.09.2002 по 03.03.2006.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У частині 2 цієї статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про в становлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Установлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Питання щодо встановлення факту невикористання чеків для приватизації житлової площі розглядається в даному випадку в порядку загального позовного провадження, оскільки встановлення даного факту необхідно позивачці в подальшому для реалізації права на приватизацію житла.

При дослідженні поданих позивачем документів, судом було встановлено, що дійсно позивачем було подано не весь пакет документів, передбачених Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, зокрема, позвиачем не було надано інформації щодо місць попереднього проживання позивача, що прямо передбачено положенням, а відтак, на думку суду, права позивача відділом приватизації порушені не були та їй було обґрунтовано повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право власності за відсутності, передбачених положенням документів.

Крім того, позивачем в даному позові не пред`явлено позовних вимог про визнання відмови відділу приватизації неправомірною, а також на даний час відсутній спір щодо перевищення норми безоплатної приватизації, а тому, на думку суду, вимоги позивача про зобов`язання здійснити на користь позивача приватизацію є також передчасними, оскільки спір між сторонами відсутній з даних питань.

Окремо слід звернути увагу позивача на те, що з огляду на предмет та підстави позову, відповідно до вимог закону, а також позивач не позбавлена можливості звернутись до відділу приватизації для повторного вирішення питання про приватизацію, надавши, передбачені положенням документи та дане рішення, в якому суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимог про встановлення факту, та в разі неправомірної відмови звернутись до суду за захистом своїх прав із відповідним позовом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи було встановлено, що позивачем не було подано до відділу приватизації всіх, передбачених законом та положенням документів, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення юридичного факту, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення юридичного факту - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Ю. Мазур