Дата документу 16.02.2021
Справа № 334/5575/16-ц
Провадження № 2/334/65/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі судового засідання Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго», ТОВ «СПС-Інвест», третя особа: ОСББ «Ренесанс», про визнання права та зобов`язання вчинити дії.,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго», ТОВ «СПС-Інвест», третя особа: ОСББ «Ренесанс», про визнання права та зобов`язання вчинити дії.

У подальшому позов неодноразово уточнювався.

Позов обґрунтований наступним чином.

Згідно з Договором купівлі-продажу №1188 від 07.06.2013 р. у власності позивача перебуває квартира

АДРЕСА_1 є новозбудованим житловим багатоквартирним будинком, призначеним для постійного в ньому проживання.

Забезпечення належних умов проживання та перебування осіб у жилих

приміщеннях шляхом отримання безперешкодного доступу до житлово-комунальних послуг, в т.ч. до електропостачання, є складовою частиною гарантованих ст. 47, 48

Конституції України права на житло та достатній життєвий рівень.

Також це випливає із ч. 4 статті 293 ЦК України, з якої вбачається, що право на

безпечне для життя і здоров`я довкілля реалізується фізичною особою через право на

належні, безпечні і здорові умови проживання, яке в свою чергу мас галузеву

конкретизацію.

Так, ст. 50 Житлового кодексу УРСР передбачено, що жиле приміщення, що

надасться громадянам для проживання, мас бути благоустроєним стосовно до умов

даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам.

Загалом технічні вимоги до житла передбачають порядок:

а) електрозабезпечення квартири позивача, тобто постачання позивачу

електроенергії у обсягах відповідно до потужності його електроустановок, з гарантованим

рівнем надійності, безпеки та якості;

б) установлення приладів обліку електричної енергії, оскільки споживання

електричної енергії без приладів обліку не допускається.

В частині електрозабезпечення квартири позивача, між ТОВ «СПС-Інвест»

(він же є забудовник) та ПАТ «Запоріжжяобленерго» укладено договір про постачання

електричної енергії № 13500 від 01.04.2016 року, предметом якого є постачання

електричної енергії в житлові багатоквартирні будинки (котеджі) ЖК «Ренесанс», в тому

числі в котедж позивача літ. Я2-3, який вже введений в експлуатацію.

Відповідно до листа ТОВ «СПС-Інвест» електрозабезпечення житлових будинків ЖК «Ренесанс» здійснюється відповідно до договору №13500 від 1.04.2016 року у відповідності із робочим проектом : Приєднання до електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго» через мережі ТОВ «СПС-Інвест» електроустановок ЖК «Ренесанс» по АДРЕСА_2 ». Розрахункова удільна потужність квартири складає 12 кВт/г.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» інформує позивача про відсутність фактично виділеної потужності від ТОВ «СПС-Інвест» для квартири позивача.

У відповідності до п.4 Правил користування електричною енергією для населення

(ПКЕЕН), затверджених Постановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року, у прямому

договорі між Позивачем та ПАТ «Запоріжжяобленерго» обов`язково зазначається

величина потужності, яка визначається виходячи з потужності наявних у побутового

споживача струмоприймачів, водночас, маніпулювання забудовником ТОВ «СПС-Інвест»

фактом виділення потужності для квартири позивача порушує права позивача, як

споживача електричної енергії.

Первинно прилад обліку мав би бути придбаним, встановленим, підключеним енергопостачальником ПАТ «Запоріжжяобленерго», а його вартість та вартість послуг з встановлення мала б бути оплачена забудовником ТОВ «СПС-Інвест».

Разом із тим, вже після набуття права власності на квартиру, із листів керівництва ЗМЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» Вих. № 007-45/9350 від 21.06.2016 року, Вих. № 55/33-М-317-373 від 22.01.2016 року, позивач дізнався, що для укладення прямого договору про користування електричною енергією необхідно, щоб технічний стан розрахункового засобу обліку електричної енергії квартири відповідав вимогам нормативно-технічних документів.

Оглянувши електролічильник, встановлений для його квартири, позивач у лютому

2016 року виявив невиконання енергопостачальником та забудовником їх солідарного

обов`язку, який полягає у невідповідності електрооснащення його Квартири потребам

Позивача та вимогам встановлених технічних нормативів, що і стало підставою для

звернення Позивача до суду із даною позовною заявою про захист прав споживачів.

Відповідно до ч. 3 статті 678 ЦК України, якщо продавець товару неналежної

якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків

товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача

товару.

З метою опломбування електролічильника, встановленою для квартири

позивача та складання відповідною акту про опломбування, позивач із заявою №

б/н від 08.07.2016 р. звернувся письмово до ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Позивач неодноразово звертався до енергопостачальника з приводу переходу на прямі розрахунки за спожиту електричну енергію із заявами стосовно укладення прямого договору про користування електричною енергією, проте йому було відмовлено, що підтверджується копіями листів енергопостачальника.

Балансоутримувачем багатоквартирного будинку ЖК «Ренесанс» за адресою: АДРЕСА_2 (котедж літ. Я7-3) є забудовник ТОВ «СПС-Інвест», про що зборами ОСББ «Ренесанс» згідно Протоколу № 3 від 18.02.2010 року було прийняте відповідне рішення (по Першому питанню порядку денного) та укладено між ОСББ «Ренесанс» (Замовник) та ТОВ «СПС-Інвест».

Відмови енергопостачальника стосовно укладення договору про користування електричною із посиланням на необхідність забезпечення Позивачем складання із балансоутримувачем будинку акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності є протиправними.

Тобто, ні управитель будинку ТОВ «СПС-Інвест», ні енергопостачальник ПАТ «Запоріжжяобленерго», ні ОСББ «Ренесанс» не вправі обмежувати права членів-власників квартир багатоквартирного будинку в реалізації ними своїх прав як споживачів електричної енергії, в т.ч. щодо укладення прямих договорів на користування електричною енергією безпосередньо з постачальником.

Позивач просить визнати право ОСОБА_1 на постачання їй електричної енергії у обсязі відповідно до потужності 12 кВт при одночасному ввімкненні струмоприймачів на об`єкті - житлова квартира за адресою: АДРЕСА_3 (літ. Я7-3), квартира АДРЕСА_4 ; зобов`язати ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» придбати, встановити та підключити принад обліку електричної енергії для квартири, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , зі складанням відповідного акту про збереження пломб у двох примірниках, зобов`язати ТОВ «СПС-ІНВЕСТ» оплатити ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» вартість придбання, встановлення та підключення приладу обліку електричної енергії для квартири за адресою: АДРЕСА_3 (літ. Я7-3), квартира АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , Зобов`язати ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» протягом 10 робочих днів з дня набрання законної сили судовим рішенням підготувати у двох примірниках проект договору з ОСОБА_1 про користування електричною енергією для постачання до об`єкта за адресою: АДРЕСА_3 (літ. Я7-3), квартира АДРЕСА_4 , електричної енергії у необхідних йому обсягах, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, та надіслати поштою за вказаною адресою для ознайомлення і підписання зі сторони ОСОБА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові, підтримав позовні вимоги. У подальшому надав заяву про слухання справи за відсутності позивача та представника.

Відповідачем надано відзив на позов, відповідно до якого вказав, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» відповідно до договору здійснює електропостачання ТОВ «СПС-Інвест», який обслуговує ЖК «Ренесанс», де розташована квартира позивача. З урахуванням наведеного позивач не є споживачем послуг та до нього не застосовується вимоги Правил користування електричною енергією. Позивач звертався із заявою про укладення договору на постачання електроенергії, про те це можливо за дотриманням ряду умов, про що було неодноразово повідомлено позивачу.

Представник відповідача ТОВ «СПС-Інвест» в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з Договором купівлі-продажу №1188 від 07.06.2013 р. у власності позивача перебуває квартира АДРЕСА_1 .

Позивачем у письмових поясненнях зазначено, що квартира, яка належить йому на праві власності, підключена до електромережі та забезпечена електролічильником, котрий встановлений на сходовій клітині.

Відповідно до договору №13500 від 01.04.2016 року про постачання електричної енергії між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ТОВ «СПС-Інвест» постачання електричної енергії для ЖК «Ренесанс» організовано згідно з розділом 15 Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 31.07.1996 року №28, як для «населеного пункту», оскільки ТОВ «СПС-Інвест» як споживача електричної енергії віднесено до категорії «населений пункт» на підставі документів, що були надані ним відповідно до вимог п.5.4 Правил, зокрема, договору про надання послуг з управління ЖК «Ренесанс» від 28.02.2010 року, укладеного між ОСББ «Ренесанс» та ТОВ «СПС-Інвест» та актів про передачу майна в управління.

На балансі ТОВ «СПС-Інвест» перебуває КТП-1626 (трансформаторна підстанція) та мережі.

Розрахунки за спожиту електроенергію за зазначеним договором здійснюється за єдиним лічильником А1805RALP46DW-4№01276774.

Безпосередньо мешканцям житлового комплексу рахунки за спожиту електроенергію не виставляються.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Виконавець - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено поділ житлово-комунальних послуг залежно від порядку затвердження цін/тарифів. Затвердження цін та тарифів на житлово-комунальні послуги віднесено до повноважень органу місцевого самоврядування; за статтею 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, а розмір плати розраховується, виходячи з розміру встановлених цін (тарифів) та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Взаємовідносини між постачальником електричної енергії та ТОВ «СПС-Інвест» регулюються статутом товариства, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ України від 31 липня 1996 року № 28, які діяли на момент укладення договору на постачання електричної енергії.

Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів визначені розділом 12 Правил користування електричною енергією.

Відповідно до положень пункту 1.2 Правил користування електричною енергією населений пункт - юридична особа - споживач (власник електроустановок населеного пункту або уповноважена власником (співвласниками) експлуатаційна організація, в господарському віданні якої є електроустановки населеного пункту), об`єднує населення на визначеній території та утримує ці електроустановки з метою забезпечення електричною енергією споживачів населеного пункту.

Згідно з пунктом 12.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31 липня 1996 року № 28, населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії у постачальника з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту для задоволення своїх потреб. За обсяг закупленої електричної енергії з її постачальником розраховується населений пункт відповідно до умов договору.

Закупівля електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту (пункт 12.4 Правил користування електричною енергією).

При цьому зазначеними Правилами користування електричною енергією передбачено можливість встановлення прямих взаємовідносин щодо постачання та користування електричною енергією між фізичною особою та електропередавальною організацією.

Так, пунктом 12.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31 липня 1996 року № 28, встановлено, що у разі виходу із складу населеного пункту або прийняття відповідного рішення органом управління населеного пункту споживач населеного пункту або фізична особа, електроустановки якої приєднані до технологічних електричних мереж населеного пункту (далі - споживач на території населеного пункту), для користування електричною енергією має право:

- змінити у встановленому порядку схему електропостачання та приєднати належну йому електроустановку до електричних мереж електропередавальної організації;

- укласти тристоронній договір про користування електричною енергією на території населеного пункту з постачальником електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору та договір про користування електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (із змінами).

У разі укладення тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту постачальник електричної енергії та населений пункт вносять у встановленому законодавством України порядку зміни в укладений між ними договір про постачання електричної енергії щодо визначення обсягу спожитої населеним пунктом електричної енергії та умов припинення або обмеження електропостачання населеного пункту, які пов`язані та випливають з умов тристороннього договору про користування електричною енергією на території населеного пункту.

Посилання позивача на необхідність застосування Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою НКРЕ України від 26 липня 1999 року № 1357, є помилковими, оскільки ці Правила діють у тому випадку, коли електроустановки фізичних осіб - споживачів електричної енергії приєднані безпосередньо до електричних мереж постачальника електричної енергії. В цьому випадку споживач за особистим приладом обліку розраховується безпосередньо із постачальником електричної енергії за врегульованими державою тарифами.

Отже, положення Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини між позивачем та ВАТ «Запоріжжяобленерго» у цьому випадку також не поширюються.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині зобов`язання ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» придбати, встановити та підключити принад обліку електричної енергії, підготувати у двох примірниках проект договору про користування електричною енергією та зобов`язання ТОВ «СПС-ІНВЕСТ» оплатити ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» вартість придбання, встановлення та підключення приладу обліку електричної енергії не підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст. 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позов про визнання права подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб`єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

Крім того, наслідком визнання права може бути визнання наявності або відсутності обов`язків у особи або їх припинення, визнання особи такою, що втратила право, визнання наявності правовідносин тощо, про що також можуть заявлятися позовні вимоги.

Суд вважає, що позивачем не було доведено порушення його права з боку відповідачів у вигляді невизнання права на постачання електричної енергії, оскільки квартира позивача підключена до електромережі, про що він вказує у позові.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 2, 10, 76-81, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Запоріжжяобленерго», ТОВ «СПС-Інвест», третя особа: ОСББ «Ренесанс», про визнання права та зобов`язання вчинити дії.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.М. Гнатюк