Справа № 495/5060/20
№ провадження 2/495/978/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 січня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 495/5060/20

за позовом ОСОБА_1

до Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради

про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками»

В С Т А Н О В И В :

26.08.2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивачка) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовною заявою до Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради (далі по тексту відповідач) про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками» (а.с.1-5).

Так, позивачка просить суд:

- скасувати наказ начальника Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради (, місцезнаходження 67772, Одеська область, м. білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4) від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками»;

- стягнути з Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради (, місцезнаходження 67772, Одеська область, м. білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4, IBAN НОМЕР_1 , МФО 328845, Білгород-Дністровський Ощадбанк) на її користь судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят).

Крім цього, позивачка просила суд при винесенні рішення врахувати зміну її імені « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 (а.с.41).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі № 495/5060/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками» (а.с.23-24).

Позивачка - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно із якою вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, наполягала на винесенні рішення, так як це трудовий спір, а справа перебуває в провадженні вже з серпня 2020 року. Просила справу розглядати у її відсутність, у зв`язку з неможливістю прибути до суду за сімейними обставинами (а.с.48).

Представник відповідача ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР, відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надавав та в судові засідання жодного разу не з`явився, постійно подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином, запровадженим на всій території України (а.с.26-27, 32, 45, 47).

Так, 22.01.2021 року від представника відповідача ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР адвоката Швець В.Ф. надійшла чергова заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантином.

Між тим, з цього приводу слід зазначити, що в своїй постанові від 16.07.2020 року № 924/369/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наголосив на тому, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється порядок цивільного судочинства, а значить обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

Згідно із ст.210 Цивільного процесуального кодексу України, суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення представником відповідача ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР, своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду ОСОБА_1 позовної заяви, що в свою чергу може призвести до затягування судового розгляду даної справи.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, з 16.06.2016 року ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Виробничим Управлінням Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради, працюючи на посаді юриста, за суміщенням інспектор відділу кадрів, що підтверджується копією наказу № 44-к від 16.06.2016 року (а.с.9).

28.04.2017 року наказом Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради № 31/1 «Про приведення найменування посад у відповідність до Класифікатора професій, внесення змін до штатного розпису та його затвердження» посаду «юрист» змінено на «юрисконсульт», посаду «інспектор відділу кадрів» на «інспектор з кадрів».

13.08.2020 року наказом Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради № 84 «Про роботу з боржниками», позивачці як юрисконсульту доручено у строк до 21.08.2020 року зробити вибірку бази відпочинку (б/в «Фінансист», б/в «Полімер», та інше), які мають заборгованість за два місяці перед підприємством за послуги водопостачання, вивезення рідких та твердих побутових відходів. На підставі вибірки підготувати та направити позовні заяви до суду на повернення коштів від боржників (а.с.6).

За твердженням позивачки, з вище вказаним наказом вона не погоджується та вважає його таким, що складений з порушенням діючого законодавства України про працю, так як ніяких змін в організації виробництва і праці у Виробничому Управлінні Житлово-Комунальному Господарстві Затоківської селищної ради не відбулося, у трудових відносинах з відповідачем перебувають декілька бухгалтерів, уся інформація про розрахунки з контрагентами, безпосередньо первинні документи про господарські операції та інша первинна документація накопичується у бухгалтерії.

Посадовою інструкцією юрисконсульта позивачці не визначено права витребувати від бухгалтера необхідну документацію або якимось іншим чином впливати на робочий процес працівника бухгалтерії - для цього є безпосередній керівник (головний бухгалтер). Робоче місце юрисконсульта знаходиться за межами приміщення бухгалтерії, в іншій частині адміністративної будівлі, тобто, доступу до фінансової звітності, зокрема, до переліку дебіторів, до інформації про суми їх заборгованості та первинних документів щодо господарських взаємовідносин з дебіторами вона немає.

Незважаючи на це, на виконання наказу, що оскаржується, позивачка зазначає, що нею було здійснено спробу отримати первинні документи щодо надання послуг власникам баз відпочинку «Фінансист» та «Полімер» (як зазначено у наказі). Для цього вона, 13 серпня 2020 року звернулася до головного бухгалтера з письмовим проханням надати її відповідні документи для можливості проведення претензійно-позовної роботи. Так як, станом на 20 серпня 2020 року бухгалтерією її не передано жодного документу ані щодо наявності дебіторської заборгованості, ані первинних документів, які підтверджують реальність господарських операцій з дебіторами та часткове виконання або невиконання дебіторами своїх зобов`язань по сплаті коштів за отримані послуги, вона приходить до висновку, що працівники бухгалтерії не бажають співпрацювати з нею у питанні захисту майнових прав та інтересів відповідача.

Крім цього, позивачка вказує, що 17 серпня 2020 року, з метою досудового врегулювання спору, вона звернулася до начальника з пропозицією щодо необхідності приведення у відповідність до вимог діючого законодавства України оскаржуваного наказу з обґрунтуванням такої необхідності, але станом на 20 серпня 2020 року наказ залишається діючим, зміни до нього не вносилися. Оскаржуваним наказом на неї покладено обов`язки, які вона із самого спочатку не може виконати належним чином за відсутністю певних повноважень та освіти та з нею взагалі, як з юрисконсультом, не обговорювалося заздалегідь питання щодо наявності дебіторської заборгованості та про заходи щодо її погашення, не надавалося доручення розробити відповідний проект наказу з цього питання.

Також позивачка зазначила, що починаючи з 16 червня 2016 року проекти наказів в Управлінні готує тільки вона, як інспектор з кадрів за суміщенням, а 13.08.2020 року її було надано вже підписаний начальником наказ для реєстрації у книзі реєстрації наказів, що на її думку не сприяє захисту майнових прав та інтересів відповідача, не покращує претензійно-позовну роботу, а робить навпаки її неможливою. Відповідачем протиправно, без змін в організації виробництва і праці, без попередження за два місяці про зміну істотних умов праці, здійснено їх зміну у вигляді суміщення професії бухгалтера, оскаржуваним наказом позивачку фактично зобов`язано виконувати додаткову роботу у якості бухгалтера без наявності у позивачки відповідної освіти.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 з відповідною позовною заявою до суду.

Згідно із частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором вважається угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Виконання обов`язків, не передбачених трудовим договором, є порушенням трудового договору - власник або уповноважений ним орган немає права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП України).

Частиною третьою статті 32 КЗпП України передбачено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за дві місяці.

Інформація про дебіторську заборгованість міститься у фінансовій звітності - це визначено п. 13 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08.10.99 № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 1999 року 725/4018.

Відповідно до абзацу дев`ятого статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності згідно із статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (ч. 2 ст. Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Організація бухгалтерського обліку на підприємстві визначається ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і, як вбачається зі змісту цієї статті, для вирішення питання забезпечення бухгалтерського обліку підприємство залучає спеціалістів, які мають відповідну освіту з бухгалтерського обліку, а ні фахівця в галузі права.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, так встановлено ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (абзац другий п. 2.1 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995р. № 88). Зберігання первинних документів та облікових регістрів, що пройшли обробку, бухгалтерська та інша звітність до передачі їх до архіву підприємства, згідно із п. 6.2 глави 6 згаданого Положення, повинно здійснюватися в бухгалтерській службі у спеціальних приміщеннях або зачинених шафах під відповідальністю осіб, уповноважених головним бухгалтером.

Таким чином, відповідач наказом від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками» порушив встановлену ст.43 Конституції України заборону на примусову працю, вимагаючи від позивача виконання роботи, не обумовленої укладеним з нею трудовим договором.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ВУ Житлово-Комунального Господарства Затоківської СР про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками», у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір за розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.ст.43, 55 Конституції України, ст.ст. 15-16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 21, 31-32 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 2, 3, 8, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 2, 3, 81, 131, 137, 141, 211, 267, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради про скасування наказу начальника Затоківського ВУЖКГ від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками» задовольнити.

Скасувати наказ начальника Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради (, місцезнаходження 67772, Одеська область, м. білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4) від 13 серпня 2020 року № 84 «Про роботу з боржниками».

Стягнути з Виробничого Управління Житлово-Комунального Господарства Затоківської селищної ради (, місцезнаходження 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4, IBAN НОМЕР_1 , МФО 328845, Білгород-Дністровський Ощадбанк) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко