Справа № 496/2360/21
Провадження № 2/496/1560/21
У Х В А Л А

22 червня 2021 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання списати заборгованість,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася до суду з зазначеним позовом.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення її без руху так, як вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві представник позивача посилається не те, що позивач звільнена від сплати судового збору, при цьому посилається на ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

З приводу вищезазначеного суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від12.04.1996р.«Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

У зв`язку з цим, застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ЗУ «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні»)

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У вказаному законі прописана процедура укладання договору, яка включає питання щодо надання інформації споживачеві один про одного та щодо умов договору: про надання послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, винагороди товариства, порядок розподілу товару, тощо. А у разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Позивач посилається в позовній заяві на те, що вона користувалася наданими їй кредитними коштами, вчасно погашала заборгованість, отже послуга вважається спожитою.

Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Суд встановив, що в матеріалах позовної заяви відсутні документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - за подання позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, що має майновий характер, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 грн., таким чином за позовну заяву майнового характеру сплачується судовий збір у сумі не менше 908,00 грн. та не більше 11 350,00 грн.

Позивач зазначила, що позов є немайнового характеру. З приводу цього суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як вбачається з позову, позивач просить списати заборгованість, як таку, що нарахована без достатніх правових підстав у розмірі 14 627, 79 грн. Об`єктом даної позовної заяви є вимога, яка підлягає грошовій оцінці, отже відноситься до позовних вимог майнового характеру.

За вказаних обставин, позивачу слід сплатити судовий збір та надати суду квитанцію за позовну вимогу майнового характеру, у відповідності вимог закону за наступними реквізитами:

Отримувач коштів ГУК в Од.обл./отг м.Біляївка/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0015578

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Біляївський районний суд Одеської області (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_2 , Біляївський районний суд Одеської області.

Враховуючи викладене, для відкриття провадження по справі, необхідно усунути вказані недоліки, а саме надати суду документи про сплату судового збору за новими реквізитами.

Таким чином, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення її недоліків шляхом подачі виправленої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про зобов`язання списати заборгованість залишити без руху.

Надати 10-денний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена, у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, в частині визначення розміру судових витрат, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 15 днів апеляційної скарги.

Суддя Буран В.М.