справа № 489/6116/19
провадження №6/489/225/21
УХВАЛА

22 червня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Касьяненко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2020 у справі № 489/6116/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2020.

В обґрунтування заяви вказала, що 08.07.2020 Ленінським районним судом міста Миколаєва ухвалено заочне рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 12.11.2019 і до закінчення терміну навчання 29.12.2020.

03.10.2020 представник відповідача звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в ході розгляду якої представник відповідача намагалася заключити мирову угоду, що виглядало як затягування процесу.

24.11.2020 вона отримала виконавчий лист, який строк пред`явлення якого до виконання до 23.11.2023.

Наприкінці листопада 2020 року з нею зв`язався відповідач ОСОБА_2 з проханням налагодити стосунки з донькою та закрити всі борги по сплаті аліментів, так як в нього в нього тяжке матеріальне становище, багатодітна сім`я то просив почикати півроку та не пред`являти виконавчий лист до виконання. На його прохання вона пішла на зустріч, так як бажала щоб стосунки між донькою та батьком були добрі. Але за півроку відповідач з дитиною так і не зустрівся та жодного разу перерахування заборгованості не здійснив. 04.05.2021 вона пред`явила виконавчий лист до виконання. Але 06.05.2021 отримання повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання через пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Посилаючись на наведені обставини просить поновити пропущений строк проявлення виконавчого документа до виконання.

У судове засідання, призначене на 16.06.2021, учасники справи не з`явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином.

Заявник надала до суду письмову заяву в якій просила розглянути заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за її відсутності.

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Щукіна Н.О. просила відкласти судове засідання на іншу дату так як вона в день судового засідання буде знаходитися в м.Києві у відрядженні з метою виконання своїх професійних обов`язків. При цьому доказів, на підтвердження такого відрядження не надала.

Відповідно до частини третьої статті 433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Враховуючи наведені положення процесуального закону, не надання представником відповідача доказів поважності неприбуття в судове засідання та те, що відсутність учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Положеннями частин п`ятої, дев`ятої статті 268 ЦПК України передбачено, що датою ухвалення судового рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, судом встановлено наступне.

З матеріалів цивільної справи встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2020 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 12.11.2019 і до закінчення терміну навчання 29.12.2020.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.10.2020 заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

24.11.2020 позивач отримала виконавчий лист відповідно до ухваленого рішення, який 05.05.2021 пред`явила для виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Згідно виконавчого листа строк його пред`явлення до виконання вказано до 23.11.2023.

Однак повідомленням державного виконавця від 06.05.2021 № 30590/107-36/19 виконавчий лист було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку із тим, що пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлений частиною третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ про стягнення аліментів може бути пред`явлено протягом періоду, на який присуджені платежі).

Державним виконавцем вказано, що строк пред`явлення закінчився 29.12.2020, а тому його повернуто на підставі пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений ОСОБА_4 в порядку статті 433 ЦПК України звернулася до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Частинами першою третьою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Водночас, встановлення відповідних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників виконавчого провадження та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» певних процесуальних дій. Інститут строків як в цивільному судочинстві, так і у виконавчому провадженні, сприяє досягненню юридичної визначеності у даних правовідносинах, а також стимулює їх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся за виконанням судового рішення, відносини стають стабільними.

Виходячи зі змісту вищенаведених правових норм, саме стягувач під час судового розгляду заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, має довести поважність причин пропуску цього строку.

Як слідує з частини третьої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

В той же час, за положеннями частини першої наведеної норми загальний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання складає три роки, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як слідує з аналізу наведеної норми законодавцем жодним чином не обмежено право стягувача на пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення періодичних платежів, до яких віднесено стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, оскільки в такому випадку мало б місце порушення прав та інтересів повнолітньої дитини на належне матеріальне утримання та на обов`язкове виконання рішення про стягнення таких аліментів.

У даному випадку, положення частини третьої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», яка направлена на захист права стягувача з пред`явлення виконавчого документа про стягнення періодичних платежів за межами трирічного строку пред`явлення виконання виконавчого листа до виконання, мають застосовуватися з урахуванням вимог частини першої цієї статті, а тому суд вважає, що стягувачем не пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, кінцевим строком якого є 23.11.2023, як і вказано у виконавчому листі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений.

Одночасно суд роз`яснює, що залишення без задоволення заяви про поновлення пропущеного строку переділення виконавчого листа до виконання не позбавляє стягувача права пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах трирічного строку, вказаного у виконавчому документів.

Керуючись статтями 260, 433 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа, виданого на підставі заочного рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 08.07.2020 у цивільній справі 3489/6116/19 (провадження № 2/489/923/20), залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 22.06.2021.

Суддя І.В.Коваленко