Провадження №2/523/310/21
У Х В А Л А

"16" червня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний судом м. Одеси в складі:

Головуючого судді: - Мурманової І.М.

за участю секретаря судового засідання Нестеренко Л.В.

представника позивача - адвоката Продан М.О.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів адвоката Костинчук В.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі заяву відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про прийняття до провадження зустрічної позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користуванні та розпорядженні нерухомим майном, виселення.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_4 було залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.175 ЦПК України.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.12.2020 року, задоволено заву представника відповідачів адвоката Костинчука В.В., здійснено перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

На адресу суду 16.06.2021 року (вх. № 17870) надійшла зустрічна позовна заява за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення постійного особистого житлового сервітуту, визнання прав користування квартирою та визнання договору дарування недійсним.

В підготовчому засідання відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заявили клопотання про прийняття до провадження зустрічної позовної заяви за їх позовом до ОСОБА_4 про встановлення постійного особистого житлового сервітуту, визнання прав користування квартирою та визнання договору дарування недійсним. В обґрунтування заяви зазначили, що дані позови пов`язані між собою, стосуються одного й того ж предмету - квартири. Представник відповідачів адвокат Костинюк Василь Васильович додатково пояснив, що не прийняття зустрічного позову порушить права осіб, які проживають в спірній квартирі, оскільки сама позивачка там не проживає та не несе витрат по утриманню квартири, а відтак, вирішення зустрічних позовних вимог, забезпечить захист прав та інтересів осіб, що в ній проживають та несуть повне утримання по квартирі.

Представник позивача ОСОБА_4 адвокат Продан Микола Отарійович заперечував щодо можливості прийняття зустрічного позову, пояснив, що такі дії відповідачів спрямовані лише щодо затягування процесу, що призведе до збільшення строків розгляду справи.

Заслухавши думку відповідачів та їх адвоката, які наполягали на прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічного позову, думку представника позивача, який просив відмовити у прийнятті зустрічного позову, дослідивши зустрічну позовну заяву на предмет її відповідності вимогам ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідачі скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 193 ЦПК України звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про встановлення постійного особистого житлового сервітуту, визнання прав користування квартирою та визнання договору дарування недійсним.

Відповідно до положення ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2021 року з 01 січня встановлений у розмірі 2270 гривень.

Як зазначено у ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Слід зазначити, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а саме: встановлення постійного особистого житлового сервітуту, визнання прав користування квартирою, що випливає з першої вимоги, та визнання договору дарування недійсним.

Згідно з нормами ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України №484-VIII від 22.05.2015 р. (з врахуванням змін) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно до п.1.2) ч.2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим, до зустрічної позовної заяви надана квитанція про сплату судового збору, у розмірі 908 грн. 00коп., що дає суду підстави дійти висновку про сплату позивачами судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру.

Отже, враховуючи викладене позивачам за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , необхідно здійснити доплату судового збору у розмірі: 908 грн., за ще одну вимогу немайнового характеру, що відповідатиме розміру та ставці судового збору (ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір») за подання до суду позовної заяви, що містить дві вимоги немайнового характеру, за платіжними реквізитами, які зазначені на офіційному веб-сайті Суворовського районного суду м. Одеси (веб-сайт: https://sv.od.court.gov.ua).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про неналежне оформлення зустрічної позовної заяви у відповідності до ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 177, 185, 193, 260, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення постійного особистого житлового сервітуту, визнання прав користування квартирою та визнання договору дарування недійсним - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення їм копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- надати платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі: 1 816 гривень, за дві вимоги не майнового характеру, або докази на підтвердження підстав звільнення від сплати судового збору, у порядку визначеному законом.

Якщо позивачі не усунуть недоліки зустрічної позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам за зустрічним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Повна ухвала суду складена 18.06.2021р.

Суддя: