ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

м.Суми

Справа №591/1915/21

Номер провадження 22-ц/816/933/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2021 року про забезпечення позову, у складі судді Шелєхової Г.В., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Закорко В.В., Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ТОВ «Вердикт Капітал» про поділ майна подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

07 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони продажу житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням законної сили.

Заява мотивована тим, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю, а з мережі інтернет йому стало відомо про розміщення інформації щодо проведення аукціону з його продажу. Вважає, що відчуження спірного майна до вирішення спору по суті, утруднить виконання рішення суду у справі.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Заборонено продаж 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення остаточного рішення у справі.

В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Зазначено, що ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вердикт Капітал», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2021 року про забезпечення позову у справі № 591/1915/21 в частині заборони продажу 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення остаточного рішення у справі, та ухвалити у відповідній частині нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вказує, що за договором Факторингу № 5-09/18 від 26 вересня 2018 року, укладеним між ТОВ «ОТП Факторинг України» та ТОВ «Вердикт Капітал», останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту № CL-SMEС00/077/2008 та № CL-SMEС00/012/2008, та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2019 року замінено стягувача на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» щодо виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2014 року у справі № 591/9513/13-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-SMEС00/012/2008. На цей час виконавчі провадження відкриті, рішення не виконані.

Рішення суду вважає немотивованим, оскільки не вказано у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду у справі про поділ майна подружжя, оскільки спірне майно придбане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, тому вони є солідарними боржниками за кредитом і відповідають усім своїм майном за невиконання кредитного зобов`язання.

Вважає, що звернення до суду з цим позовом є способом ухилення від виконання рішення суду, сторони продовжують проживати однією сім`єю, ведуть спільне господарство та фактично розлучатися не збираються. Посилаючись на висновок Верховного Суду зроблений у постанові від 06 березня 2019 року, справа № 317/3272/16-ц, зазначає, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ТОВ «Вердикт Капітал» - адвоката Пилипенка C.В. та приватного виконавця Закорко В.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону ухвала суду не відповідає.

Ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову мотивована тим, що предметом позову у справі є 1/2 частина житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а невжиття заходів забезпечення позову може привести до відчуження майна на користь третіх осіб, що ускладнить чи зробить неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Тобто, забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору у справі є вимога майнового характеру.

Із матеріалів справи вбачається, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно постановою державного виконавця від 10 серпня 2016 року, ЗВП 47949543, накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, а саме: житловий будинок по АДРЕСА_1 , площею 246,8 кв. м, житлова площа 88,3 кв. м (а.с. 6 зв.).

10 серпня 2016 року державним реєстратором Діхтяренко В.В. внесено запис про державну реєстрацію обтяжень № 15831421 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 15 березня 2016 року.

Таким чином, нерухоме майно, до якого за оскаржуваною ухвалою застосовано заборону продажу, як засіб забезпечення позову, перебуває під арештом, накладеним при проведенні виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 кредитної заборгованості.

Суд першої інстанції, обираючи вид забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії продаж 1/2 частини будинку, не звернув уваги на наявність обтяження цього майна у вигляд накладення арешту.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд не взяв до уваги інтереси ТОВ «Вердикт Капітал», як стягувача за виконавчим провадженням по стягненню із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як солідарних боржників, кредитної заборгованості, та не врахував, що застосуванням відносно частини нерухомого майна заборони відчуження порушуються права стягувача на виконання рішення суду та повернення заборгованості по кредиту.

Заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності.

Заява про забезпечення позову та оскаржувана ухвала не містять посилань на докази, що підтверджують неможливість чи ускладнення виконання рішення суду про поділ спільного майна подружжя у разі задоволення позову.

На думку колегії суддів, постановлена ухвала суду першої інстанції не містить жодного обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення виконання рішення суду при зміні власника частини будинку ,не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Висновок Верховного Суду зроблений у постанові від 06 березня 2019 року, справа № 317/3272/16-ц, на який посилається ТОВ «Вердикт Капітал» в апеляційній скарзі, зроблений за результатами перегляду справи про поділ спільного майна подружжя, тобто стосується розгляду справи по суті спору, а не вирішення питання про забезпечення позову.

За встановлених обставин та вимог закону, колегія суддів апеляційного суду вважає, що накладення арешту на частину житлового будинку, який є предметом позову про поділ спільного майна подружжя і вже перебуває під арештом, накладеним у виконавчому провадженні по виконанню рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , порушує права та інтереси ТОВ «Вердикт Капітал», як стягувача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити.

Скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 08 квітня 2021 року про забезпечення позову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді : В.І. Криворотенко

О.І. Собина