Справа №519/442/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.02.2021 року м. Южне
Южний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи ОСОБА_3
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є співвласником квартири, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. Згідно до свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом комунального майна Южненської міської ради від 07.02.2007 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належало по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 прийняла спадщину від померлого сина ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до договору дарування часток квартири від 19 лютого 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подарували ОСОБА_1 2/4 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач та третя особа є співвласниками квартири. Відповідач на даний час зареєстрований у вищезазначеній квартирі і добровільно з реєстрації не знімається, про що свідчить довідка про склад сім`ї № 791 від 19.08.2019. Факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачу, як співвласнику квартири, користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 27.05.2020 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Третя особа в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло виданого Фондом комунального майна Южненської міської ради від 07.02.2007 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належать по 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 .
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 прийняла спадщину від померлого сина ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частки квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору дарування часток квартири від 19 лютого 2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 подарували ОСОБА_1 2/4 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Таким чином, позивач та третя особа є співвласниками квартири.
Відповідач, ОСОБА_2 на даний час зареєстрований у вищезазначеній квартирі і добровільно з реєстрації не знімається, про що свідчить довідка про склад сім`ї № 791 від 19.08.2019. Факт реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає Позивачу, як власнику квартири, користуватися, володіти та розпоряджатися в повному обсязі своєю приватною власністю, адже змушує нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг та квартплаті згідно законодавства.
Відповідно до ст.310 ЦК України фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідач втратив право користування квартирою після її відчуження.
Згідно положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
У відповідності до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Таким чином, факт реєстрації відповідача у квартирі само по собі підтверджує наявність перешкод для позивачів у користуванні власністю, а вимога обґрунтована й підлягає задоволенню.
Як зазначено в п.п.33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі №6-709цс16.
Крім цього, у вказаній постанові Верховного Суду України зазначено, що стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому, не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно задовольнити.
Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265, 282-284 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за участю третьої особи ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І. Барановська