Справа № 509/1482/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панасенка Є.М.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглядаючи у підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська Ольга Сергіївна, про розірвання договорів купівлі-продажу та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.04.2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.

16.06.2021 року від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_4 адвокат Сіржант Ю.В. подав до суду заяву, в якій просить частково скасувати заходи забезпечення позову, які були застосовані на підставі ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.04.2021 року, а саме в частині накладення на земельну ділянку, кадастровий номер: :53:003:0250, площею 0,0209 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що позовні вимоги містять лише одну вимогу матеріального характеру, про стягнення грошової суми в розмірі 855 544,28 грн. Таким чином, вимога про стягнення вказаної суми забезпечена ухвалою суду про накладення арешту на два об`єкти нерухомості: земельну ділянку та квартиру. Після отримання копій з матеріалів адвокат звернувся до суб`єкта оцінювальної діяльності. Було отримано відомості про вартість арештованої квартири АДРЕСА_2 , що дорівнює грошовій сумі в діапазоні від 60 000-65 000 доларів США, що дорівнює за офіційним курсом НБУ на дату оцінки грошовій сумі в розмірі в діапазоні 1 622 424 грн 1 757 626 грн. Таким чином, вартість лише одного арештованого об`єкту нерухомості більш ніж вдвічі перевищує розмір позовних вимог матеріального характеру, а тому таке забезпечення позову не відповідає позовним вимогам та є неспівмірним із ними. До заяви також додано довідку по визначенню найбільш ймовірної ринкової вартості двокімнатної квартири загальною площею 170,5 кв м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 14.06.2021 року. Тому просить суд частково скасувати забезпечення позову, шляхом винесення ухвали про зняття арешту з належної відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки кадастровий номер: :53:003:0250, площею 0,0209 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка ОСОБА_5 .

Заслухавши думку представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Сіржанта Ю.В., який підтримав заяву, представника позивача ОСОБА_3 адвоката Чернушич С.М., який просив відмовити у задоволенні заяви, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Янковська О.С. в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань на адресу суду не надсилала, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 855 544, 28 грн.

Як вбачається із заяви представника відповідача ОСОБА_2 вартість арештованої квартири АДРЕСА_2 , дорівнює грошовій сумі в діапазоні від 60 000-65 000 доларів США, що дорівнює за офіційним курсом НБУ на дату оцінки грошовій сумі в розмірі в діапазоні 1 622 424 грн 1 757 626 грн., що значно перевищує ціну позову. Вказана сума підтверджується довідкою за результатами проведення маркетингового аналізу по визначенню найбільш ймовірної ринкової вартості двокімнатної квартири загальною площею 170,5 кв м, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 14.06.2021 року. Довідка видана суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 .

До матеріалів заяви додано Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №362/19 від 10.05.2019 року, виданий ОСОБА_6 за напрямами оцінки майна, щодо яких дозволена практична оціночна діяльність - Оцінка об`єктів у матеріальній формі.

Згідно з ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У роз`ясненні, які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину, а також має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз`яснень даних в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника відповідача ОСОБА_2 та наведених у ній доводів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 158, 258 -260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача адвоката Сіржанта Юрія Володимировича подану в інтересах ОСОБА_4 про часткове скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що були накладені ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.04.2021 року, зазначені в третьому абзаці резолютивної частини ухвали, а саме накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер: :53:003:0250, площею 0,0209 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Є. М. Панасенко