Справа № 766/9712/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Романенко І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

09.06.2021 року представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на наступне майно:

- двокімнатне приміщення у комунальній квартирі АДРЕСА_1 , середня ринкова вартість якого складає 25000,00 доларів США, що еквівалентно 682250,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , середня ринкова вартість якої складає 20 000,00 доларів США, що еквівалентно 545 800,00 грн. за офіційним курсом НБУ ;

- квартиру соціального заселення АДРЕСА_1 , середня ринкова вартість якої складає 35000,00 доларів США, що еквівалентно 955150,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- комплекс, кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та складається: з кафе «літера А» - загальною площею 122,1 кв.м.; складу «літера Б» - площею 16,2 кв.м.; мостіння-літнього майданчика «1» - площею 130,0 кв.м., середня ринкова вартість якого складає 80000,00 доларів США, що еквівалентно 2 183 200,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- житловий будинок АДРЕСА_4 , та складається з: житлової будівлі «літера А» площею 41,6 кв.м.; житлової «літера 1-1» площею: 15,0 кв.м.; житлової «літера1-2» площею: 15,0 кв.м., середня ринкова вартість якого складає 30000,00 доларів США, що еквівалентно 818700,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:065:0164, площею 0,0400 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , середня ринкова вартість якої складає 60000,00 доларів США, що еквівалентно 1637400,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею: 29,2 кв.м., житловою площею: 15,9 кв.м., середня ринкова вартість якої складає 23000,00 доларів США, що еквівалентно 627670,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею: 45,0 кв.м., житловою площею: 27,5 кв.м., середня ринкова вартість якої складає 25 000,00 доларів США, що еквівалентно 682 250,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- житловий будинок АДРЕСА_4 , середня ринкова вартість якого складає 25 000,00 доларів США, що еквівалентно 682250,00 грн. за офіційним курсом НБУ ;

- нежитлове приміщення (магазин), яке розташоване в будинку АДРЕСА_7 , загальною площею: 136,2 кв.м. середня ринкова вартість якого складає 110000,00 доларів США, що еквівалентно 3001900,00 грн. за офіційним курсом НБУ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:065:0264, площею 0,0531 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , середня ринкова вартість якої складає 90000,00 доларів США, що еквівалентно 2456100,00грн. за офіційним курсом НБУ;

- земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0411, площею 0,0330 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та заходів громадського харчування, під кафе, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , середня ринкова вартість якої складає 40000,00 доларів США, що еквівалентно 1091600,00 грн. за офіційним курсом НБУ, власником зазначеного майна є ОСОБА_3 , із забороною укладати усі види угод, пов`язані з відчуженням вищезазначеного нерухомого майна та/або передачі третім особам в користування.

Заява обґрунтована тим, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя, між сторонами існує спір щодо спільно нажитого майна і захист інтересів позивача може бути ускладнений продажем майна відповідачем, що в подальшому ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Так, відповідачем без згоди позивача було здійснено відчуження нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_7 , які на теперішній час належить третій особі ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову": єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи утрудненням виконання судового рішення.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З позову ОСОБА_2 вбачається, що предметом позову є поділ спільного майна подружжя.

В заяві про забезпечення позову представник позивача зазначила, що загроза продажу спірного майна підтверджується тим, що відповідачем без згоди позивача було здійснено відчуження нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_7 , які на теперішній час належить третій особі ОСОБА_4 .

З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_7 , судом встановлено, що зазначені нежилі приміщення першого поверху станом на 05.08.2020 року перебувають у праві власності ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 08.06.2006 року.

Таким чином, доводи сторони позивача щодо відчуження відповідачем зазначених нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_7 без згоди позивача не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відтак, заявник не обґрунтував належним чином необхідність вжиття вказаного заходу забезпечення позову, не підтвердив реальні ризики відчуження спірного майна відповідачем, не зазначив причини, що можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову та не довів співмірність заявленого заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Суд звертає увагу, що вищевказані обставини не позбавляють позивача права звернутись до суду із заявою про забезпечення позову в інший спосіб та обрати спосіб забезпечення позову відповідно до вимог ЦПК України, а саме: ст.ст.150-152 ЦПК України, оскільки таке право передбачено ч.2 ст.149 ЦПК України на будь - якій стадії розгляду справи.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , подану від імені та в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову ОСОБА_1 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжязалишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан