Справа № 699/325/20
Номер провадження № 2/699/33/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Свитки С.Л.,

за участю секретаря судового засідання Могильної І.В.,

представника позивача - адвоката Бугая Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду поштовим зв`язком надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 582815,76 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 25.01.2019 року з відповідачем укладено договір позики, згідно якого надав останньому в позику 565000 грн зі строком повернення до 01.01.2020 року.

До вказаного строку відповідач в добровільному порядку борг не повернув, що також є підставою для нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Бугай Д.В. позов підтримав та надав пояснення аналогічні до його змісту. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, яка повернулася на адресу суду, проте згідно ч.7, 8 ст.128 ЦПК України останній вважається належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с.47, 67). Також про розгляд справи відповідач був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.66).

Вислухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 25.01.2019 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики (а.с.14-15).

Відповідно до п. 1.1. договору позикодавець передає позичальникові у власність 565 600 (п 'ятсот шістдесят п 'ять тисяч шістсот) гривень, на зазначений нижче строк, а позичальник зобов`язується повернути зазначену суму без сплати відсотків за користування нею в обумовлений цим договором строк.

Згідно п.2.1. договору позика надається у розмірі 565 600 (п`ятсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень.

У розділі 3 договору, що має назву «Порядок погашення позики» позичальник і позикодавець закріпили, що:

позика надається позикодавцем строком до 01 січня 2020 року.

Позика підлягає сплаті в наступному порядку:

Перший платіж - у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень до 01 травня 2019 року;

Другий платіж - у розмірі 265 600 - (двісті шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень до 01 січня 2020 року.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Досліджений судом договір позики вказує, що відповідач отримав від позивача кошти на певний період, до настання конкретної дати (01 січня 2020 року). Отже після настання вказаної дати відповідач зобов`язаний був повернути позивачу отримані кошти.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, крім стягнення основної суми боргу, заявлені вимоги про стягнення трьох відсотків річних в сумі 11480,15 грн та інфляційних втрат в сумі 5735,61 грн і суд погоджується з вказаним розрахунком.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 582815,76 грн, яка складається з основного боргу в сумі 565600 грн, трьох відсотків річних в сумі 11480,15 грн, інфляційних втрат в сумі 5735,61 грн.

Оскільки позов задовольняється, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 5828,16 грн.

Керуючись ст.263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інші дані про особу суду не надані, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя та зареєстрованого АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 25.01.2019 року у розмірі 582815,76 грн та судовий збір в сумі 5828 грн 16 коп.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право: на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Суддя Свитка С.Л.