Номер провадження: 22-ц/813/6385/21
Номер справи місцевого суду: 523/8811/15-ц
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/8811/15-ц

Номер провадження: 22-ц/813/6385/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання Рибачук О.І.,

учасники справи:

- позивачі 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 ,

- відповідач ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ майна в натурі, припинення спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою адвоката Аруцевої Ірини Григорівни, діючої від імені ОСОБА_3 , на рішення Суворовського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Середи І. В. о 15 годині 11 хвилині 18 грудня 2020 року, повний текст рішення складений 28 грудня 2020 року,

встановив:

2. Описова частина

2.1Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Суворовського районного суду міста Одеси з вищезазначеним позовом, в якому просять: 1) виділити ОСОБА_1 в натурі 1/12 частку спільного майна за адресою - будинок АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: - житлового будинку з черепашнику під. літ. «А», житловою площею 9,6 кв. м., загальною площею - 17,2 кв. м.; - житлового будинку з черепашнику під. літ. «В», житловою площею - 10,5 кв. м., загальною площею 18,8 кв. м.; - № 1-6 - огорожі, присвоївши адресу АДРЕСА_2 ; 2) виділити ОСОБА_2 в натурі 1/12 частку спільного майна за адресою - будинок АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: - житлового будинку з черепашнику під. літ. «А», житловою площею 9,6 кв. м., загальною площею - 17,2 кв. м.; - житлового будинку з черепашнику під. літ. «В», житловою площею - 10,5 кв. м., загальною площею 18,8 кв. м.; - № 1-6 - огорожі, присвоївши адресу АДРЕСА_2 ; 3) припинити право спільної часткової власності на приміщення, яке належить ОСОБА_1 та розташоване за адресою - будинок АДРЕСА_1 ; 4) припинити право спільної часткової власності на приміщення, яке належить ОСОБА_2 та розташоване за адресою - будинок АДРЕСА_1 ; 5) визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування 1/2 частиною земельної ділянки, загальною площею 1 007 кв. м., розташованої за адресою - АДРЕСА_2 , на якому знаходиться домоволодіння, присвоївши адресу - АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обґрунтовують свої вимоги тим, що вони є співвласниками будинку, частки якого є відокремленими, а тому їх поділ є можливим. Між співвласниками виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження майна. Угоди про спосіб виділу між співвласниками не досягнуто (Т.1, а. с. 2- 2 зворотна сторона).

У грудні 2020 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остаточно уточнили свої позовні вимоги та остаточно просять: 1) виділити їм в натурі 1/6 частину майна, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , яке складається з: - Літ. «А» -одноповерховий житловий будинок, до складу якого входить: - 2-1 - коридор, площею - 9,6 кв. м.; - 2-2- житлова, площею - 7,6 кв. м.. Загальна площа житлового будинку складає - 17,2 кв. м., у т. ч. житлова - 7,9 кв. м.. Літ. «В» - одноповерховий житловий будинок, до складу якого входить: - 3-1- житлова, площею - 10,5 кв. м.; - 3-2 - кухня, площею - 8,3 кв. м.. Загальна площа житлового будинку складає - 18,8 кв. м., в т. ч. житлова - 10,5 кв. м.. Літ. «Б» - сарай, площею - 33,4 кв. м.; 2) виділити ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , яке складається з: - Літ. «Г» - житловий будинок, до складу якого входять: -1-1 - веранда, площею - 4,9 кв. м.; -1-2 - коридор, площею - 3,8 кв. м.; - 1-3 - житлова, площею - 15,8 кв.м.; - 1-4 - кухня, площею - 5,5 кв. м.; - 1-5 - житлова, площею - 15,8 кв. м.. Загальна площа житлового будинку складає - 45,8 кв. м., у т. ч. житлова - 31,6 кв. м.. Літ. «Л» - літня кухня, площею - 22,6 кв. м.; - Літ. «П» - вбиральня, площею - 0,6 кв. м.; І мостіння; 3) припинити право спільної часткової власності; 4) визначити порядок користування земельною ділянкою (Т. 3, а. с. 46 - 49).

2.2 Позиція відповідача в суді першої інстанції

Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, вказуючи на те, що частки співвласників у спільному майні не відповідають дійсності. Попередній власник - ОСОБА_4 незаконно оформила право власності на 1/6 частку домоволодіння. Будівлі, які зареєстровані за позивачами не існують, вони зруйновані. З висновком експертів відповідачка не згодна.

2.3 Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2020 року вищевказаний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі 1/6 частку спільного нерухомого майна, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , що складається з: Літ. «А» -1 поверховий житловий будинок: 2-1 - коридор, площею 9,6 кв.м.; 2-2- житлова, площею 7,6 кв.м. Загальна площа житлового будинку складає 17,2 кв.м., у т.ч. житлова - 7,9 кв.м. Літ. «В» -1 поверховий житловий будинок: 3-1- житлова, площею 10,5 кв.м.; 3-2 - кухня, площею 8,3 кв.м. Загальна площа житлового будинку складає 18,8 кв.м., в т.ч. житлова - 10,5 кв.м. Літ. «Б» - сарай, площею 33,4 кв.м.

Виділено ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 , що складається з: Літ. «Г» - житловий будинок: 1-1 - веранда, площею 4,9 кв.м.; 1-2 - коридор, площею 3,8 кв.м.; 1-3 - житлова, площею 15,8 кв.м.; 1-4 - кухня, площею 5,5 кв.м.; 1-5 - житлова, площею 15,8 кв.м.; Загальна площа житлового будинку складає 45,8 кв.м., у т.ч. житлова - 31,6 кв.м. -Літ. «Л» - літня кухня, площею 22,6 кв.м.; -Літ. «П» - вбиральня, площею 0,6 кв.м.; І - мостіння.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спільне нерухоме майно, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_2 .

Визначено порядок користування земельною ділянкою, площею 561 кв.м., що розташована за адресою - АДРЕСА_2 , (висновок ОНДІСЕ №18-127/128 від 16.04.2019 р.) виділивши:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у т. ч. будинок літ. «А» площею 23 кв.м., будинок літ. «Б» площею 35 кв.м. (сарай), будинок літ. «В» площею 28 кв.м., з приляганням до задньої, правої, лівої та фасадної зовнішніх меж ділянки. Вхід на ділянку площею 561 кв.м. залишено існуючий через металеві ворота, влаштовані у фасадній частині огорожі зі сторони 4-й Чапаєвський провулок,

- ОСОБА_3 - ділянку загальною площею 335 кв.м, у тому числі літ. "Г" площею 66 кв.м, будинок літ "Л" площею 24 кв.м, літ "П" площею 0,6 кв.м, з приляганням до фасадної правої зовнішньої межі ділянки. Вхід та в`їзд на ділянку залишено існуючий через металеві ворота, влаштовані у фасадній частині огорожі зі сторони 4-й Чапаєвський провулок.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що наявна можливість виділу в натурі часток співвласників за запропонованим варіантом експертів та надання в користування земельних ділянок згідно висновку експертів (Т. 3, а. с. 58 - 60).

2.4 Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційні скарзі адвокат Аруцева Ірина Григорівна, діюча від імені ОСОБА_3 , просить рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2020 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

2.5 Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що 1) вона не згодна з висновком експертів комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №18-127/128 від 16.04.2019 р., складеної експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а саме: - житлові та нежитлові будівлі, які входять до складу 1/6 частини даного домоволодіння, не існують в наявності, є тільки руїни, які не придатні для проживання; 2) за договором дарування від 13.11.2012 року ОСОБА_4 подарувала позивачам 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1 . Однак, до цього ОСОБА_4 після смерті свого батька - ОСОБА_5 успадкувала частину домоволодіння АДРЕСА_3 ; 3) позивачів цікавить тільки земельна ділянка, якою вони не мають права користуватись, оскільки 1/6 частина домоволодіння, під яку земельна ділянка може бути відведена, фактично не існує (Т. 3, а. с. 61 - 64).

ОСОБА_3 у письмових пояснення до апеляційної скарги, посилається на те, що судом не було залучено до участі у справі інших співвласників майна.

2.6 Узагальнені доводи позивачів в апеляційному суді

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Подорожній А.С., діючий від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Адвокат Подорожній А.С. вказує на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 є співвласниками по 1/12 частині кожний об`єкта нерухомого майна, а саме - будинку АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування від 13.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №3430.

Вказаний будинок складається в цілому з житлового будинку з черепашнику під літ. «А», житловою площею - 9,6 кв.м., загальною площею - 17.2 кв.м., житлового будинку з черепашнику під літ. «В», житловою площею - 10.5 кв.м.. загальною площею - 18.8 кв.м., житлового будинку під літ. «Г», житловою площею 31,6 кв.м., загальною площею - 45,8 кв.м., та надвірних господарських будівель під літ. «Б», «О» - сараїв, «Л» -літньої кухні, «П» - вбиральні, «І» - мостіння, №1-6 - огорожа.

Під час обстеження зазначеного домоволодіння, експертами було обстежено будівлі. Експертами зазначено, що зазначені будівлі дійсно знаходяться на земельній ділянці. І хоча їх стан визначено як «незадовільний», «ветхий», що однак не виключає подальше їх використання у випадку проведення ремонту.

2.7 Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Аруцевої Ірини Григорівни, діючої від імені ОСОБА_3 , на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2021 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Справу призначено до розгляду у приміщенні Одеського апеляційного суду .

06.04.2021 оку від адвоката Подорожнього А.С., діючого від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу.

28.05.2021 року від ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат Аруцева І.Г. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

У судовому засіданні адвокат Подорожній А.С., діючий від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

3. Мотивувальна частина

3.1 Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

3.2 Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

28.09.1951 року Народний суд Першої ділянки Ленінського району визнав право власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою - АДРЕСА_4 за ОСОБА_7 . На іншу 1/2 частку домоволодіння надано рекомендацію отримати свідоцтво про право на спадщину до майна померлого в 1925 році ОСОБА_8 .

15.03.1955 року встановлено факт володіння 1/2 часткою домоволодіння за адресою - АДРЕСА_4 , ОСОБА_9 .

На підставі рішення Виконкому Одеської міської Ради депутатів працюючих від 19.07.1955 року № 727 «Про результати обміру земель по будівельному кварталу № 1238 м Одеси» встановлено, що для домоволодіння, користувачі яких не надали документи, що підтверджують право власності, а саме - за ОСОБА_7 , виділено земельну ділянку площею 910 кв. м.

26.07.1956 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Четвертою одеською міською нотаріальною конторою, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_10 купив 1/2 від належної їй 1/2 частки домоволодіння, тобто 1/4 частку домоволодіння за адресою - АДРЕСА_4 , яке складалося в цілому з трьох одноповерхових кам`яних житлових будинків та трьох сараїв. 1/2 частка вказаного домоволодіння розташована на земельній ділянці площею - 910 кв.м..

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 . Спадкоємцем після померлої була її дочка - ОСОБА_11 , якій Четвертою одеською державною нотаріальною конторою було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.02.1982 року, за реєстровим № 1-673, на 1/12 частку домоволодіння АДРЕСА_1 та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.02.1982 року за реєстровим № 1-675, на 1/6 частку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2007 року, справа № 2-2394, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про визнання права власності в порядку спадкування за законом по праву представлення задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 . На підставі вищезазначеного рішення суду право власності на 1/4 частину домоволодіння зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.08.2008 року за реєстраційним № 24513482.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_11 . Заочним рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 16.10.2008 року, справа № 2-2500/08 року, встановлено факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 . Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11

13.11.2012 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Четвертою одеською міською нотаріальною конторою Фадєєвою Н.О., ОСОБА_4 подарувала, а ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , в рівних частках кожний, прийняли в дар 1/6 частку домоволодіння з прибудовою під АДРЕСА_1 . Згідно цього договору дарування, домоволодіння складається в цілому з: - житлового будинку з черепашнику під літ А, житловою площею - 9,6 кв.м., загальною площею - 17,2 кв.м.; - житлового будинку за черепашнику під літ. В, житловою площею - 10,5 кв.м., загальною площею 18,8 кв.м.; - житлового будинку за черепашнику під літ Г, житловою площею -31,6 кв.м., загальною площею - 45,8 кв.м., та надвірних господарчих будівель: - під літ. Б,О сараї; - Л - літня кухня; - П вбиральня; І мостіння; - № 1-6 огорожі (реєстраційний № 2513482).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.1982 року за реєстровим № 1-673 за ОСОБА_11 зареєстровано 1/12 частка домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом 02.02.1982 року за реєстровим №1 -675 за ОСОБА_11 зареєстровано 1/6 частка домоволодіння по АДРЕСА_2 .

За ОСОБА_14 (1/4 частка) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою 28.12.1971 року за р. № 19416 (право власності на вказану 1/4 (одну / четверту) частину домоволодіння зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.08.2008 року за реєстраційним № 24513482, на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16.05.2007 року, справа № 2-2394, про що вказано вище);

За ОСОБА_7 (1/6 частка) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого ОСОБА_15 від 3 1.10.1951 на підставі Рішення Народного суду 1-ї ділянки Ленінського району міста Одеси від 28.09.1951 року (частка залишилась відкритою, в зв`язку з тим, що спадкоємець не оформив спадщину);

За ОСОБА_9 (1/3 частка) на підставі Свідоцтва про право власності на будівлю, виданого ОГЖУ від 09.04.1955 на підставі Рішення Народного суду 1-ї ділянки Ленінського району міста Одеси від 15.03.1955 року.

На підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 08.12.2011 № ОД1, та ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2013 року, справа № 522/17803/13, Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради було видано довідку про розрахунок часток домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , де встановлено, що у фактичному користуванні ОСОБА_3 знаходиться - літ. «Г» - житловий будинок в цілому, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м., літ. «Л» - літня кухня, що складає 81/100 частин домоволодіння.

Відповідно до висновку експертів комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №18-127/128 від 16.04.2019 р., складеної експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, по варіанту порядку виділу частки з домоволодіння АДРЕСА_1 запропоновано виділити:

- співвласнику ОСОБА_3 : Літ. «Г» - житловий будинок:1-1 - веранда, площею 4,9 кв.м.;1-2 - коридор, площею 3,8 кв.м.;1-3 - житлова, площею 15,8 кв.м.;1-4 - кухня, площею 5,5 кв.м.;1-5 - житлова, площею 15,8 кв.м.;Загальна площа житлового будинку складає 45,8 кв.м., у т.ч. житлова - 31,6 кв.м.-Літ. «Л» - літня кухня, площею 22,6 кв.м.;-Літ. «П» - вбиральня, площею 0,6 кв.м.;І мостіння;

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1/6 часткою: Літ. «А» -1 поверховий житловий будинок: 2-1 - коридор, площею 9,6 кв.м.;2-2- житлова, площею 7,6 кв.м.Загальна площа житлового будинку складає 17,2 кв.м., у т.ч. житлова - 7,9 кв.м.Літ. «В» -1 поверховий житловий будинок:3-1- житлова, площею 10,5 кв.м.;3-2 - кухня, площею 8,3 кв.м.Загальна площа житлового будинку складає 18,8 кв.м., в т.ч. житлова - 10,5 кв.м.Літ. «Б» - сарай, площею 33,4 кв.м. Графічний варіант виділу 1/6 частки в окремий обєкт нерухомості відображено в додатку №3 «Варіант виділу 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_1 в окремий обєкт нерухомості».

По варіанту користування земельною ділянкою запропоновано надати у користування:

- співвласнику ОСОБА_3 виділити ділянку загальною площею 335 кв.м, у тому числі будинок літ. "Г" площею 66 кв.м, будинок літ "Л" площею 24 кв.м (літня кухня), літ "П" площею 0,6 кв.м(вбиральня), з приляганням до фасадної та правої зовнішньої межі ділянки. Вхід та в`їзд на ділянку площею 335 кв.м пропонується залишити існуючий через металеві ворота влаштовані у фасадній частині огорожі зі сторони 4-й Чапаєвський провулок;

- співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропонується виділити в користування земельну ділянку загальною площею 561 кв.м, у тому числі будинок літ. «А» площею 23 кв.м., будинок літ. «Б» площею 35 кв.м. (сарай), будинок літ. «В» площею 28 кв.м., з приляганням до задньої, правої, лівої та фасадної звонішніх меж ділянки. Вхід на ділянку площею 561 кв.м. залишити існуючим через металеві ворота, влаштовані у фасадній частині огорожі зі сторони

АДРЕСА_5 , що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння по варіанту порядку користування земельною ділянкою описуються наступним чином:

Ділянка співвласника ОСОБА_3 , площею 335 кв.м.:

- від кутової точки 16 розташованої в місці примикання правої та фасадної меж на відстані 0,94м+4,81 м+5,86м, в напрямку задньої межі довжиною 19,35м+2,37м+4,18м;

- поворот праворуч по напрямку до правої межі земельної ділянки до примикання правої межі відрізками довжиною 10,34 м.+5,54м;

- поворот праворуч по напрямку до фасадної межі земельної ділянки уздовж існуючої правої межі ділянки, відрізок довжиною 18,64 м;

Поворот праворуч по фасадній межі відрізками 0,94м+4,81м+5,86м у вихідну точку.

Ділянка співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , площею 561 кв.м.:

- по фасадній існуючій межі земельної ділянки між точками 19 та 20 з відстанню 8,63м;

- поворот праворуч по існуючій лівій межі земельної ділянки по напрямку до задньої межі з відступом 18,05м+6,34м+0,13м+1,16м+11,15м+0,12м+4,17м+5,70м;

- від точки 8 розташованої на задній межі земельної ділянки з відступом від лівої межі земельної ділянки по напрямку до правої межі земельної ділянки відрізки довжиною 1,14 м+1,78м+13,67м+4,11м+1,14м;

- поворот праворуч по існуючій правій межі земельної ділянки по напрямку до фасадної межі, відрізки довжиною 1,52м+15,71м+4,30м;

- поворот ліворуч вздовж лівої межі земельної ділянки по напрямку до фасадної межі довжиною відрізків 4,18м+2,37м+19,35м.

Детально варіант порядку користування земельною ділянкою зображено на графічному додатку №4 «варіант порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 , між співвласниками домоволодіння».

Між сторонами виникли правовідносини щодо виділу частки із майна, яке знаходиться у спільній частковій власності.

3.3 Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився/не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_16 не оскаржується, тому законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припиненням для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції. Колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду шляхом виключення з резолютивної частини рішення суду першої інстанції абзацу щодо виділу ОСОБА_3 в натурі 1/4 частки спільного нерухомого майна за вищевикладеного обґрунтування.

3.4 Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі та прийняття аргументів відзиву на апеляційну скаргу

Доводи апелянта щодо незгоди з висновком експертів комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №18-127/128 від 16.04.2019 р., складеної експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, колегія суддів відхиляє, оскільки ця негода зводиться тільки до того, що до складу 1/6 частини вказаного домоволодіння входять житлові та нежитлові будівлі, які як на думку апелянта не існують в наявності, є тільки руїни, які не придатні для проживання.

Під час обстеження зазначеного домоволодіння, експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України було обстежено будівлі та у висновку вказано, що зазначені будівлі дійсно знаходяться на земельній ділянці та визначено їх стан визначено як «незадовільний», «ветхий», що однак не виключає подальше їх використання у випадку проведення ремонту.

Доводи апелянта, що за договором дарування від 13.11.2012 року ОСОБА_4 подарувала позивачам частину домоволодіння, яка не належала дарувальнику не заслуговують на увагу, оскільки це спростовується матеріалами справи.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 посилається на наявність інших співвласників спірного домоволодіння, однак на вимогу суду остання не надала інформацію щодо вказаних осіб та їх прав на спірне домоволодіння.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу № 6-1443цс16.

Верховний Суд України вказав, що поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Для того щоб кожен власник міг повноправно розпоряджатися своєю частиною, необхідно здійснити виділ частки із спільного майна.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір, не звернув уваги на те, що поділ майна і виділ майна є різними правовідносинами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вимогою про виділ майна в натурі, припинення спільної часткової власності, тому не має правових підстав для виділення майна в натурі ОСОБА_3

3.5 Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Аруцевої Ірини Григорівни, діючої від імені ОСОБА_3 , є частково обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню частково. Тільки в частині виключення з резолютивної частини рішення суду першої інстанції абзацу щодо виділу ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна, за вищевикладеного обґрунтування.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Між тим, з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду шляхом виключення з резолютивної частини рішення суду першої інстанції абзаци щодо виділу ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна та визначення ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою площею 561 кв.м.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки висновки суду першої інстанції не у повні мірі відповідають правовідносинам, які виникли між сторонами, колегія суддів вважає, що резолютивна частина рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з цієї частиниабзаци наступного змісту: «Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що складається з: Літ. «Г» - житловий будинок: 1-1 - веранда, площею 4,9 кв.м.; 1-2 - коридор, площею 3,8 кв.м.; 1-3 - житлова, площею 15,8 кв.м.; 1-4 - кухня, площею 5,5 кв.м.; 1-5 - житлова, площею 15,8 кв.м.; Загальна площа житлового будинку складає 45,8 кв.м., у т.ч. житлова - 31,6 кв.м. -Літ. «Л» - літня кухня, площею 22,6 кв.м.; -Літ. «П» - вбиральня, площею 0,6 кв.м.; І - мостіння».

В решті рішення необхідно залишити без змін.

3.7 Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Аруцевої Ірини Григорівни, діючої від імені ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2020 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення абзаци наступного змісту:

«Виділити ОСОБА_3 в натурі 1/4 частку спільного нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що складається з:

Літ. «Г» - житловий будинок:

1-1 - веранда, площею 4,9 кв.м.;

1-2 - коридор, площею 3,8 кв.м.;

1-3 - житлова, площею 15,8 кв.м.;

1-4 - кухня, площею 5,5 кв.м.;

1-5 - житлова, площею 15,8 кв.м.;

Загальна площа житлового будинку складає 45,8 кв.м., у т.ч. житлова - 31,6 кв.м.

-Літ. «Л» - літня кухня, площею 22,6 кв.м.;

-Літ. «П» - вбиральня, площею 0,6 кв.м.;

І - мостіння.

В решті рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складний 22 червня 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

С. О. Погорєлова