ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2021/20
Провадження №2/477/202/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

09 лютого 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судових засідань - Дячок Л.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглядаючи цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2013 року в загальній сумі 44155 грн. 90 коп. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 23 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з щомісячним погашенням. При цьому, погашення заборгованості по кредиту, відсоткам за його користування відповідач зобов`язувався здійснювати на умовах, передбачених кредитним договором.

Через те, що відповідачем в добровільному порядку не сплачена прострочена заборгованість по кредитному договору, позивач просить стягнути її в судовому порядку.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі посилаючись на наступне.

Документи, долучені позивачем в якості доказів, а саме розрахунок заборгованості за договором від 23.04.2013 року та виписка за цим договором, довідка про видачу кредитних карток, довідка про зміну умов кредитування не засвідчені належним чином, отже є неналежними доказами у справі. Анкета-заява не містить волевиявлення відповідача на оформлення кредитної картки, тобто згоди на отримання кредитного продукту. Крім того, позивач не надав доказів того, на які саме Умови та правила погодився відповідач, підписуючи анкету-заяву.

Стосовно судового збору, який просить стягнути з нього позивач, зазначив, що оскільки він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 28.08.2019 року командуванням десантно-штурмових військ Збройних Сил України, то відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» він має бути звільнений від сплати судового збору.

У відповіді на відзив позивач АТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що шляхом підписання анкети-заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. У анкеті-заяві, підписаній відповідачем, зазначено, що він ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, розміщеними на сайті банку, та які разом з Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Тобто, з моменту підписання відповідачем зазначеної заяви, між ним та банком було укладено договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору (умов кредитування). На підставі зазначеного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок та надано кредитну картку «Універсальна. 55 днів пільгового періоду» (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості). Відповідно до Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідачу було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,2% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. Тобто, між сторонами були обумовлені усі істотні умови договору. 15.11.2017 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на «Універсальна Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредитний ліміт у сумі 26000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 42 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

З розрахунку заборгованості, долученого до позову, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість. Крім того, відповідачем розрахунок заборгованості не спростований.

Таким чином, заперечення відповідача є необгрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Одночасно з позовною заявою направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.55).

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, однак просив розстрочити суму заборгованості на два роки.

Представник відповідача підтримала позицію свого довірителя.

Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.

23 квітня 2013 року відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ Приватбанк (далі - Банк), за змістом якої він погодився, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), які розміщені на офіційному сайті банку, а також Тарифами складають між ним і Банком договір про надання банківських послуг.

Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також зобов`язався самостійно знайомитись з їх змінами на сайті Банку (а.с.12).

Згідно п.2.1.12.3. Договору, погашенням Кредиту є поповнення картрахунку держателя, яке здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому поряду і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта.

Відповідно до п.2.1.12.6 за користування Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до довідки про видані картки, ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н видано наступні кредитні картки: НОМЕР_2 з датою відкриття 20.05.2017 року та терміном дії до 05/21 року та НОМЕР_3 з датою відкриття 21.11.2017 року та строком дії до 09/21 (а.с.10).

Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 23.04.2013 року, з 16.02.2018 року відсотки на заборгованість за кредитом відповідачу не нараховувались (а.с.6-9).

Згідно з випискою за договором, відповідач здійснював платежі для погашення кредитної заборгованості нерегулярно, з 29.12.2019 року погашення заборгованості не здійснював, в зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04 жовтня 2020 року складає 44155, 90 грн., що є заборгованістю лише за простроченим тілом кредиту.

Справа розглядається за наданими позивачем доказами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із розрахунку заборгованості слідує, що відповідач отримував грошові кошти з карткового рахунку та здійснював погашення кредитного боргу до 29.12.2019 року.

Враховуючи викладене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за тілом кредиту підлягає стягненню у повному обсязі.

Отже, оскільки суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та визнає достатнім порушення істотних умов договору, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 44155 грн. 90 коп., що становить лише заборгованість за простроченим тілом кредита.

Заявлене відповідачем клопотання про розстрочення сплати суми боргу на два роки суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання. Відповідно до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Таким чином, розстрочення сплати суми боргу може бути здійснене на дванадцять місяців.

Стосовно судового збору, від стягнення якого відповідач просить його звільнити на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в зв`язку з тим, що він є учасником бойових дій, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності,Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Вказана пільга щодо сплати судового збору поширюється на учасників бойових дій, які звертаються до суду як позивачі за захистом своїх порушених прав. Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 285/3858/17 від 27.11.2019 року.

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 є відповідачем, позовні вимоги він визнав, тому порушення його прав судом не вбачається, отже його доводи з посиланням про звільнення від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 зазначеного закону є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи викладене, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову у сумі 2102 грн.

Керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , код платника податків НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 . Запис №557, виданий 24.11.2017 року, орган що видав 4826, на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (, рахунковий рахунок НОМЕР_6 , МФО 305299):

- заборгованість за кредитним договором від 23 квітня 2013 року, що виникла станом на 04 жовтня 2020 року, в загальній сумі 44155 (сорок чотири тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн. 90 коп., що становить заборгованість за простроченим тілом кредита.

- судові витрати по справі в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 44155,90 грн. строком на один рік з дня ухвалення рішення, тобто з 09 лютого 2021 року зі щомісячною сплатою до 30 числа кожного місяця 3679 (три тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 66 коп. до повного погашення заборгованості.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 10.02.2021 року.

Суддя Л.М.Семенова