Справа № 152/1380/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Мельник А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом адвоката Філатова Андрія Вікторовича

в інтересах ОСОБА_1

до Шаргородської міської ради Вінницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про визнання права власності не нерухоме майно за набувальною давністю,

учасники справи:

від позивача: адвокат Філатов А.В., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3777/10, видане на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційної комісії адвокатури від 23 жовтня 2008 року №176; довіреність від 26 листопада 2020 року;

представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися;

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача 8 грудня 2020 року звернувся до суду з цим позовом та вказав, що ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 постійно до дня своєї смерті проживала в домогосподарстві АДРЕСА_1 . Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були людьми похилого віку, потребували допомоги та догляду, власних дітей не мали, то в 1980 році вони запропонували позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_2 , як своїм найближчим родичам, проживати у належному їм домогосподарстві. Вищевказане домогосподарство належало ОСОБА_3 на підставі рішення Шаргородської районної ради Вінницької області від 22 жовтня 1987 року № 244. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області. Спадщину після її смерті ніхто не прийняв. Представник позивача зазначає, що з 1980 року позивач разом зі своєю сім`єю проживає у вказаному домогосподарстві, доглядає за ним, зокрема, проводив ремонті роботи, користувався ним відкрито та добросовісно. Жодних претензій щодо використання вказаного об`єкту нерухомості ніхто не вислолював та не висловлює. Рішенням 25 сесії 5 скликання Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 10 вересня 2009 року № 262 земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 0,37 га була передана безоплатно у приватну власність позивачу. Таким чином позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати разом з сім`єю у домогосподарстві АДРЕСА_1 . Представник позивача просить визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.2-4).

2. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копії архівних довідок, копії записів про шлюб, копію свідоцтва про народження ОСОБА_5 , копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію виписки із рішення виконкому Івашковецької сільської ради, копію свідоцтва про право власності, копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копії довідок виконавчого комітету Івашковецької сільської ради, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , копії сторінок погосподарської книги, копії рішення Івашковецької сільської ради, копію звіту про оцінку, копію технічного паспорту

3. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте 29 грудня 2020 року подав до суду заяву, в якій просить вказаний позов розглянути без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.72).

ІІ. Позиція третьої особи.

4. Від третьої особи - ОСОБА_2 , 11 січня 2021 року до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.77).

ІІІ. Пояснення учасників справи.

5. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Звернув увагу Суду на положення статті 555 ЦК УРСР, відповідно до якої, якщо у спадкодавця не було спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, спадкове майно переходить до держави. Для цього державними нотаріусами вживались заходи щодо охорони спадкового майна та повідомлялись відповідні фінансові органи. Після цього видавалось свідоцтво про право на спадщину. В даному ж випадку вищевказаної процедури здійснено не було. Тому наразі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_3 .. Третя особа по справі ОСОБА_2 є внучатою племінницею померлої, однак відповідно до положень ЦК УРСР вона не входить до кола спадкоємців майна ОСОБА_3 .. Просив рахувати строк давності володіння з 1 січня 2004 року, тобто з моменту набрання чинності ЦК України.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 9 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 11 січня 2021 року відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення щодо позову (а.с.62).

7. Копія позовної заяви з додатками були направленні відповідачу за адресою, що вказана в позові. Згідно з розпискою про отримання позовної заяви та додатків на супровідному листі, відповідач отримав вказані документи 11 грудня 2020 року (а.с.71).

8. Ухвалою суду від 11 січня 2021 року підготовче провадження закрите, а справа призначена до судового розгляду (а.с.75).

9. Ухвалою суду від 1 лютого 2021 року судове засіданні по справі відкладено за клопотанням представника позивача (а.с.80).

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

11. Згідно з копією архівної довідки №07-4296/7 від 7 грудня 2017 року, виданої державним архівом Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації у метричній книзі про народження по Різдво - Богородицькій церкві с. Івашківці Могилівського повіту Подільської губернії (Шаргородського району Вінницької області) за 1908 рік є запис № 27 про хрещення 17 серпня 1908 року сина на ім`я ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 (а.с.10).

12. Відповідно до копії архівної довідки №07-4297/7 від 12 грудня 2017 року, виданої державним архівом Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації у метричній книзі про народження по Різдво - Богородицькій церкві с. Івашківці Могилівського повіту ОСОБА_9 за 1905-1912 роки є запис № 36 за 28 жовтня 1912 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки ОСОБА_10 . Батьком записаний ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_11 (а.с11).

13. Згідно з копією запису про шлюб №14 від 31 жовтня 1928 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_12 уклали шлюб (а.с.12).

14. Відповідно до копії запису ОСОБА_7 та ОСОБА_13 уклали шлюб (а.с.13).

15. Відповідно до копії архівної довідки №07-4299/7 від 12 грудня 2017 року, виданої державним архівом Вінницької області Вінницької обласної державної адміністрації у книзі актових записів про шлюб громадян по с. Івашківці Шаргородського району Вінницької області за 1928 рік є актовий запис №16 за 31 жовтня 1928 року про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_12 . Прізвище після одруження - ОСОБА_14 (а.с.14).

16. Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком записаний ОСОБА_15 , а матір`ю ОСОБА_16 (а.с.15).

17. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 та ОСОБА_17 , уклали шлюб 5 лютого 1959 року та зареєстрували його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області (а.с.16).

18. Згідно з копією свідоцтва про народження, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком записаний ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_18 (а.с.17).

19. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , уклали шлюб 16 листопада 1980 року та зареєстрували його у Івашковецькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області (а.с.18).

20. Згідно з копією виписки із рішення виконавчого комітету Івашковецької сільської ради №24 від 19 березня 1983 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку», ОСОБА_19 виділено земельну ділянку площею 0,37 га для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.19).

21. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 5 серпня 2010 року, серія НОМЕР_1 , власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (а.с.20).

22. Згідно з копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26 серпня 2010 року № 27123369, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.21).

23. Відповідно до копії довідки від 8 листопада 2017 року № 443, виданої виконавчим комітетом Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, власником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

24. Згідно з копією довідки від 17 жовтня 2017 року № 421, виданої виконавчим комітетом Івашковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_3 до дня смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до запису у по господарській книзі сільської ради № 1 особовий рахунок № НОМЕР_2 , була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . З ОСОБА_3 на день смерті були зареєстровані та проживали: племінники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , онуки: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (а.с.23).

25. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 22 червня 1992 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

26. Згідно з копіями погосподарських книг за 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, 2006-2010 роки, 2010-2016 роки, ОСОБА_1 проживав по АДРЕСА_1 (а.с.25-31).

27. Відповідно до копії рішення № 262 від 10 вересня 2009 року «Про доповнення та зміни до рішення Івашковецької сільської ради від 29 грудня 1993 року 15 сесії 21 скликання «Про передачу земельних ділянок у приватну власність на території Івашковецької сільської ради», виданого Івашковецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області, передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам села до 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель, споруд та до 2 га для ведення особистого селянського господарства (згідно списку) (а.с.32).

28. Згідно з копією списку до рішення № 262 від 10 вересня 2009 року «Про доповнення та зміни до рішення Івашковецької сільської ради від 29 грудня 1993 року 15 сесії 21 скликання «Про передачу земельних ділянок у приватну власність на території Івашковецької сільської ради», виданого Івашковецькою сільською радою Шаргородського району Вінницької області, ОСОБА_1 передано земельну ділянку загальною площею 0,37 га по АДРЕСА_1 (а.с.33).

29. Відповідно до копії рішення № 12 від 3 листопада 2015 року, АДРЕСА_1 (а.с.34).

30. Згідно з копією звіту про оцінку житлового будинку загальною площею 107,43 кв.м., з погосподарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оціночна вартість житлового будинку станом на 19 листопада 2020 року становить 46350 грн (а.с.36-56).

31. Відповідно до копії технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду по АДРЕСА_1 , власником житлового будинку є ОСОБА_3 (а.с.57-60).

32. Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

V. Оцінка Суду.

33. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

34. Згідно з частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК) передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

35. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

36. Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

37. Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

38. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

39. Таким чином, виходячи із змісту статті 344 ЦК необхідними умовами для визнання права власності за набувальною давністю, є: наявність законного об`єкту володіння, який не є власністю володільця; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність.

40. Аналізуючи правовий інститут набувальної давності Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17, який опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

41. Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

42. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

43. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

44. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

45. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

46. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

47. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

48. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

49. Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

50. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

51. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

52. Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, повинно враховуватися, зокрема, таке: - володіння є добросовісним; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Частиною 4 вказаної статті визначено таке, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно…набувається за рішенням суду. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації.

53. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, оскільки позивач більше 10 років відкрито, безперервно, добросовісно володіє вищевказаним нерухомим майном. При цьому Суд враховує і позицію представника відповідача, який не заперечував щодо задоволення позову.

54. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 316, 317, 321, 328, 344ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

1. Позов адвоката Філатова Андрія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, як представницького органу Шаргородської об`єднаної територіальної громади, (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ) про визнання права власності не нерухоме майно за набувальною давністю задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, загальною площею 107,43 кв.м., житловою площею 76,25 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

3. Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2021 року.

Ім`я (найменування) сторін :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_4 , ід.№ НОМЕР_5 , зареєстрований мешканець АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Філатов Андрій Вікторович, який знаходиться по вул. Молодіжна, 12 в м. Шаргород Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3777/10, видане на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційної комісії адвокатури від 23 жовтня 2008 року №176; довіреність від 26 листопада 2020 року.

Відповідач: Шаргородська міська рада Вінницької області, місцезнаходження: вул. Поштова, 13 м. Шаргород Вінницької області, .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, паспорт серії НОМЕР_6 ід. № НОМЕР_7 , мешканка АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея МЕЛЬНИК