Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2820/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 16 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Галацевич О.М, Талько О.Б.

з участю секретаря

судового засідання: Дяченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №286/2820/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгеніївни та ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі управління Державної архітектурно-будівельна інспекції у Житомирській області

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 таОвруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)

на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 01 березня 2021 року, яка постановлена суддею Кулініч Я.В. в м. Овруч

встановив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 , в якій, після уточнення вимог просив визнати неправомірними дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 , які призвели до складання постанови від 31 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження №55456397 з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук М.Є. від 31 липня 2020 року ВП №55456397 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області; зобов`язати Овруцький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відновити виконавче провадження ВП №55456397 з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області.

В обґрунтуваннях скарги зазначено, що в Овруцькому відділі ДВС перебувало виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі №286/2820/16-ц, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належною ОСОБА_1 на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0040, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власні кошти частини прибудови до житлового будинку, яка займає площу 0,87 кв.м та має форму трикутника, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз. 4-3, якою користується ОСОБА_1 та після знесення, зобов`язати ОСОБА_3 за власний кошт привести частину земельної ділянки площею 0,87 кв.м, кадастровий номер якої :01:012:0040, у придатний для використання стан.

Проте, 31 липня 2020 року державним виконавцем Ковальчук М.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Стягувач ОСОБА_1 вважає, що рішення суду не було виконано в повному обсязі, а державний виконавець, належним чином не перевіривши стан його виконання, без залучення експерта виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Скаржник зазначає, що залишки фундаменту вказаної прибудови і по даний час знаходяться на належній йому частині земельної ділянки. Вважає, що закінчення виконавчого провадження є фактично відмовою у виконанні судового рішення, тобто позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий лист до виконання і фактично узаконює невиконання судового рішення.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 01 березня 2021 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 31 липня 2020 року ВП №55456397 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області. Визнано незаконною постанову старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. від 31 липня 2020 року ВП №55456397 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду в частині задоволення скарги, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що частково задовольняючи скаргу суд виходив з того, що ОСОБА_1 не був присутнім при проведенні виконавчих дій. Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів про звернення ОСОБА_1 з письмовою заявою до виконавчої служби щодо бажання прийняти участь у проведенні конкретної виконавчої дії. Також вважає безпідставним висновок суду про необхідність залучення до участі в проведенні виконавчих дій відповідного спеціаліста, оскільки з пояснень державного виконавця слідує, що для встановлення факту фактичного виконання рішення суду спеціальних знань не потрібно. Крім того, вважає, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях через те, що стягувач не надав жодного доказу не виконання ОСОБА_3 рішення суду в частині часткового знесення частини самовільної прибудови до житлового будинку. Посилається також на те, що ОСОБА_1 пропущено строк подання скарги на дії державного виконавця до суду, відповідно до ст.449 ЦПК України, що підтверджується матеріалами виконавчою провадження, які містять лист про направлення скаржнику постанови державного виконавця. Отже постанова про закриття виконавчого провадження винесена відповідно до закону в межах повноважень державного виконавця, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Овруцьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) також подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що 29 червня 2020 року державним виконавцем було здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_2 , та встановлено, що ОСОБА_3 знесла прибудову до житлового будинку, яка займає площу 0,87 кв.м і має форму трикутника, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз. 4-3, якою користується ОСОБА_1 , та позначена червоною плямою у додатку №3-4 висновку судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17. Також боржником приведено частину земельної ділянки площею 0,87 кв.м. у придатний для використання стан. На думку апелянта, твердження суду, щодо обов`язковості залучення спеціаліста є безпідставним, оскільки, відповідно до п.15 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати у встановленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Тобто, законодавством не передбачено обов`язковість залучення експертів, спеціалістів під час здійснення виконавчого провадження. Здійснення замірів довжини стін, спеціальних навичок та досвіду не потребують і можуть бути проведені державним виконавцем засобом для вимірювання довжини. Крім того, висновок судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17 вже покладено в основу рішення, про що вказано в резолютивній частині виконавчого документу, а тому у державного виконавця не було необхідності у залученні спеціаліста. Крім того, судом не враховано, що претензії скаржника стосовно залишків фундаменту, наявність на земельній ділянці та у її глибині будівельного сміття, не знайшли свого підтвердження, про що свідчать фотознімки та акт державного виконавця.

Стягувач ОСОБА_1 подав відзиви на апеляційні скарги ОСОБА_3 та відділу ДВС, в яких заперечив щодо задоволення вимог скарг та просив судове рішення залишити без змін. Зазначив, що у старших державних виконавців не було достатніх підстав вважати, що мало місце фактичне виконання ОСОБА_3 в повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим листом №286/2820/16-ц, виданим 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області і закінчувати виконавче провадження ВП №55456397 з його примусового виконання. Вважає, що як при складанні акту від 29 червня 2020 року, так і при прийнятті спірної постанови, державні виконавці діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та державні виконавці доводи апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити.

Стягувач ОСОБА_1 просив у задоволенні скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах передбачених ст.367 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене права заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 03 січня 2018 року старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області Ковальчук М.Є. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №286/2820/16-ц, виданим 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області щодо зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0040, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власні кошти частини прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2 , яка займає площу 0,87 кв.м та має форму трикутника, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз.4-3, якою користується ОСОБА_1 та позначена червоною плямою у додатку №3-4 висновку судової земельно-технічної експертизи від 18 травня 2017 року №747/05.17. Після знесення зобов`язано ОСОБА_4 за власний кошт привести частину земельної ділянки площею 0,87 кв.м, кадастровий номер якої :01:012:0040, у придатний для використання стан (а.с.115)

Згідно актів державного виконавця від 15, 24, 29, 30 січня 2018 року та 05 лютого 2018 року, при виїзді за місцем проведення виконавчих дій, а саме: АДРЕСА_2 , встановлено, що ОСОБА_3 проводяться дії по знесенню прибудови до житлового будинку, знесення прибудови ускладнюється погодними умовами, а саме температурою повітря 14 градусів.

24 січня 2018 року виконавцем встановлено, що ОСОБА_3 покладено фундамент для нової стіни, знесення прибудови ускладнюється погодними умовами, а саме температурою повітря 15 градусів.

29 січня 2018 року ОСОБА_3 була відсутня вдома, тому 30 січня 2018 року повторно державним виконавцем здійснено виїзд та встановлено, що ОСОБА_3 проводяться дії по знесенню частини прибудови житлового будинку, про що свідчить новозбудована стіна. 05 лютого 2018 року ОСОБА_3 дома також була відсутня. Двері будинку були замкнені (а.с.122-126).

07 березня 2018 року за заявою ОСОБА_3 , старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Житомирській області Ковальчук М.Є. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, оскільки ухвалою Верховного суду від 12 лютого 2018 року дію рішення суду зупинено до закінчення касаційного провадження (а.с.133).

10 червня 2020 року старшим державним виконавцем Ковальчук М.Є. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій (а.с.134).

Згідно акту державного виконавця Залізко С.П. від 29 червня 2020 року, встановлено, що ОСОБА_4 усунуто перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0040, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власні кошти частини прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_2 , яка займає площу 0,87 кв.м та має форму трикутника, одна сторона якого прилягає до зовнішньої стіни приміщення кімнати поз. 4-3, якою користується ОСОБА_1 . Після знесення частину земельної ділянки площею 0,87 кв.м, приведено для використання (а.с.135).

31 липня 2020 року старшим державним виконавцем Ковальчук М.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.137).

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження, зокрема, сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ч.1,2 ст 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Встановивши фактичні обставини справи та давши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив із того, що державний виконавець в порушення вимог Закону «Про виконавче провадження, з метою встановлення точок по яких необхідно здійснювати виміри для фактичного виконання рішення суду щодо знесення частини прибудови до житлового будинку, враховуючи складність справи та необхідність спеціальних знань, не залучив до проведення виконавчих дій відповідного експерта (спеціаліста), участь якого з урахуванням обставин справи була доречним.

При цьому з пояснень державного виконавця Залізко С.П. слідує, що під час проведення виконавчих дій з метою перевірки виконання рішення суду, виміри нею проводилися рулеткою, яка була принесена з дому. Про виконання рішення суду також були зроблені відповідні фотознімки.

Разом з тим, в акті державного виконавця від 29 червня 2020 року відсутні посилання на фотознімки, які були долучені до листа Овруцького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 22.12.2020 під час розгляду справи в суді першої інстанції на підтвердження виконання рішення суду, а також він не містить посилання на будь-які прилади, якими проводилось виміри державним виконавцем, фіксації результатів та про здійснення фотозйомки під час проведення вказаної виконавчої дії.

Крім того, залучення до участі у проведенні вказаних виконавчих дій експерта (спеціаліста), який має необхідну кваліфікацію, досвід роботи у відповідній галузі, було необхідним для з`ясування технічних питань у виконавчому провадженні та належної їх фіксації, з метою дотримання прав всіх учасників виконавчого провадження, неупередженого, своєчасного та повного виконання рішення суду, а також уникнення сумнівів у правомірності дій державного виконавця під час проведення виконавчих дій.

Також, матеріали виконавчого провадження не місять будь-яких доказів про повідомлення державним виконавцем стягувача ОСОБА_1 про проведення виконавчих дій з метою перевірки дійсного виконання рішення суду боржником, чим були порушенні його права передбачені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки останній був позбавлений права давати свої пояснення, доводи та міркування щодо виконання рішення суду.

А тому висновок суду першої інстанції про те, що державними виконавцями не доведено під час розгляду справи належними докази фактичне виконання ОСОБА_3 рішення суду є вірним.

Отже, встановивши під час розгляду справи, що державними виконавцями не вчинено усіх дій, спрямованих на належне та повне виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Ковальчук М.Є. та ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 31 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження та визнання незаконною постанову старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук М.Є. від 31 липня 2020 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №286/2820/16-ц, виданого 27 грудня 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця є помилковим, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять доказів про направлення державним виконавцем стягувачу копії постанови про закінчення виконавчого провадження поштовим відправленням, як це передбачено ст.28 ЦПК України. Про наявність оскаржуваної постанови стягувач ОСОБА_1 дізнався з листа Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 20.11.2020 №36254, отриманого ним лише 28 листопада 2020 року. До суду зі скаргою ОСОБА_1 звернувся 07 грудня 2020 року, тобто в межах десятиденного строку встановленого ч.1 ст.449 ЦПК України.

Інші доводи апеляційних скарг також не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін.

Ухвала суду в іншій частині в апеляційному порядку не оскаржена, тому не перевіряється судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 таОвруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) залишити без задоволення, а ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 01 березня 2021 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 на дії старших державних виконавців Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгеніївни та ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді