Справа № 192/1766/15-ц
Провадження № 6/192/4/21
У Х В А Л А

11 лютого 2021 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Первішко Н. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області заяву представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Потерайла Антона Миколайовича, боржник ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник стягувача адвокат Потерайло А. М. звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

На обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 151 575 гривень 34 копійки боргу та 1 515 гривень 76 копійок судового збору.

Заявник зазначає, що 04 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51942901 з примусового виконання виконавчого листа, а у серпні 2020 року стягувач з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень дізнався про існування постанови від 25 квітня 2019 року про повернення виконавчого документу, яку він не отримував. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить до 25 квітня 2020 року, який пропущений стягувачем з поважних причин. У зв`язку з тим, що рішення суду на даний час не виконане, тому просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк на пред`явлення його до виконання по вказаній справі.

У судове засідання заявник, представник заявника, боржник, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ст. 433 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно пп. 17.4) пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2016 року було задоволено позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 16 жовтня 2012 року (а.с.74-76). На виконання рішення суду було видано виконавчий лист (а.с.86) зі строком пред`явлення до виконання 23 квітня 2017 року (а.с.98).

04 липня 2016 року постановою державного виконавця відділу виконавчої служби Солонянського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 51942901 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Солонянським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики (а.с.100).

25 квітня 2019 року постановою державного виконавця Солонянського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області виконавчий лист було повернуто стягувачу (а.с.107).

Згідно досліджених матеріалів, які були надані до заяви про видачу дубліката виконавчого листа, судом з`ясовано, що стягувач не отримував постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 квітня 2019 року та оригінал виконавчого листа, вчиняв активні дії щодо встановлення та з`ясування обставин і причин його втрати (а.с.109-138), а докази про виконання рішення суду відсутні.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пп.17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19, від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18.

Так, факт відсутності виконавчого документа у ОСОБА_1 , як стягувача та в органі державної виконавчої служби у зв`язку з існуванням постанови від 25 квітня 2019 року про його повернення стягувачу, на думку суду свідчить про те, що його було втрачено, а рішення суду не виконане.

Вирішуючи питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, з яким тісно пов`язана можливість вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд посилається на наступне.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1 ст. 433 ЦПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Згідно ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Частина 5 ст. 47 цього Закону встановлює, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону. Аналогічна норма міститься і в ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 не отримав постанову про повернення виконавчого листа від 25 квітня 2019 року, здійснив активні дії до з`ясування обставин і причин його втрати, тому згідно положень Закону України «Про виконавче провадження» не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом одного року, тобто до 25 квітня 2019 року, у зв`язку з ухваленням рішення суду 05 лютого 2016 року під час дії норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV.

У зв`язку з тим, що такий строк закінчився на час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа та був фактично пропущений стягувачем не з його вини, а тому суд вважає, що підстави його пропущення мають бути визнані поважними, як такі що не залежали від стягувача.

Тому суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений стягувачем з поважних причин та підлягає поновленню, у зв`язку з чим заява в частині видачі дубліката виконавчого листа також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127, 247, 260, 433 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника стягувача ОСОБА_1 адвоката Потерайла Антона Миколайовича, боржник ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, - задовольнити.

Визнати поважним пропущений ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року по справі № 192/1766/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 16 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 151 575 гривень 34 копійки та 1 515 гривень 76 копійок судового збору.

Видати дублікат виконавчого листа Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року по справі № 192/1766/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 16 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 109 663 (сто дев`ять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 50 копійок, три відсотки річних з простроченої суми в розмірі 6 570 (шість тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 59 копійок, відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 35 341 (тридцять п`ять тисяч триста сорок одна) гривня 25 копійок, а всього 151 575 (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 34 копійки, та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 1 515 (одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) гривень 76 копійок.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 11 лютого 2021 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина