КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-3259/2005, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з заявою, в якій просило видати дублікат виконавчого документа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-3259/2005.

Свою заяву обґрунтовувало тим, що на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2005, яким було розірвано кредитний договір, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , та стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку грошові кошти у розмірі 886 672,80 грн., було видано та у 2011 році пред`явлено до виконання виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

У липні 2019 року представнику АБ «Укргазбанк», на прийомі в Голосіївському РВ ДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва, стало відомо, що 05.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, а виконавчий документ відсутній. Заявником неодноразово направлялися до виконавчої служби запити щодо повернення виконавчого документа стягувачеві, однак лише у жовтні 2020 року банком отримано довідку Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва про знищення виконавчого листа.

В той же час, банк зазначає, що оригінал виконавчого листа № 2-3259/2005 від 19.10.2005 та постанову від 05.12.2014 про повернення виконавчого документа стягувачеві на адресу банку не надходило. На підставі викладеного просило задовольнити подану заяву (а.с. 2-5).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2020 у задоволені заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено (а.с. 32-34).

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову, якою заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити, видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3259 та поновити строк для пред`явлення дублікату виконавчого листа по справі № 2-3259. Вказує, що наведені у заяві банку причини щодо пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа по справі № 752/7417/13-ц до виконання, а саме те, що виконавчий лист було знищено разом з матеріалами виконавчого провадження, про що банк фактично дізнався лише у 2020 році, свідчить про відсутність у стягувача об`єктивної можливості подати повторно виконавчий документ до виконання у встановлені чинним законодавством строки (а.с. 37-41).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Амосов А.П. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріалисправи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2005 було задоволено вимоги ВАТ АБ «Украгазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення грошових коштів, кредитний договір №385 від 27.09.2004, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 розірвано та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ АБ «Украгазбанк» грошові кошти в сумі 886 672,80 грн. та суму державного мита в розмірі 1 700,00 грн. (а.с. 12-13).

05.12.2011, на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2005, банком було пред`явлено виконавчий лист до виконання Голосіївському РВДВС м. Києві ГТУЮ в м. Києві.

В липні 2019 на прийомі в Голосіївському РВДВС м. Києві ГТУЮ в м. Києві представнику ПАТ АБ «Укргазбанк» стало відомо, що 05.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

06.08.2019 ПАТ АБ «Укргазбанк» було подано запит про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки останній до банку не надходив (а.с. 9, 10).

08.10.2020 АБ «Укргазбанк» отримано відповідь Голосіївського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 115669, з якої вбачається, що виконавче провадження, яке було відкрито за виконавчим листом № 2-3259/2005 знищено, а тому видати довідку про втрату виконавчого листа немає можливості. Разом з тим, перевіркою АСВП встановлено, що після повернення виконавчого листа стягувачеві, останній до відділу для виконання повторно не надходив (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Пунктом 17.4 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зі змісту ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Виконавчий лист № 2-3259 від 19.10.2005 мав строк пред`явлення до виконання 3 року, що було передбачено п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 29.09.2005. Банком було пред`явлено виконавчий лист до виконання 05.12.2011.

З відповіді Голосіївського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 08.10.2020 № 115669 вбачається, що 05.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в порядку п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з мотивувальною частиною: здійсненні заходи щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними, боржника за адресою вказаною у виконавчому документі не виявлено. Виконавчий документ повернуто на адресу стягувача поштою. Також, у даній відповіді зазначається, що виконавче провадження, яке було відкрито за виконавчим листом № 2-3259/2005 знищено.

Відповідно до абз. 2 п. 9.10 Порядку роботи з документами в органах ДВС, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 N 2274/5, в редакції від 22.06.2012 (далі - Порядок), виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Пунктом 9.15 Порядку визначалось, що здавальні описи (завершених виконавчих проваджень), реєстр завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, мають трирічний строк зберігання.

Згідно наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» № 1829/5 від 07.06.2017 розділу XI Знищення справ та виконавчих проваджень, п.2. строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

Враховуючи вище викладене, можна зробити висновок, що за період з 2014 року, коли державним виконавцем було повернуто виконавчий лист на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» по 2017 рік, з виконавчим листом № 2-3259/2005 до державної служби стягувач не звертався.

Тому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що починаючи з 05.12.2014 по теперішній час (6 років) стягувачем не пред`являвся вищезазначений виконавчий лист до виконання.

Заявник не надав суду доказів того, що з часу повернення виконавчого документа стягувачеві, вказаний виконавчий лист після 05.12.2014 повторно пред`являвся до виконання в порядку, визначеному законодавством, що стало б підставою переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Також не беруться до уваги твердження представника заявника про поважність пропуску строку, з огляду на те, що про втрату виконавчого листа йому стало відомо лише після надходження листа Голосіївського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) № 115669, оскільки стягувач зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому правами та неухильно виконувати обов`язки.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про втрату виконавчого листа та про поважність пропуску строку для його пред`явлення до виконання.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов вірного висновку про відмову у задоволені позову.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявниками судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року по цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-3259/2005, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 10 червня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська