Справа № 535/1104/20
Провадження № 2/535/53/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Цвітайло П.В., при секретарі Балалі Л.В., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви шляхом заборони здійснення будь-яких сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці, в межах строку розгляду цивільної справи № 535/1104/20 до набрання рішенням суду законної сили;-

УСТАНОВИВ:

17.02.2021 року до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивачка ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агрофірма» Маяк» , його власникам і працівникам, а також будь-яким особам пов`язаними з ними угодами (правочинами), здійснення як самостійно , так із залученням третіх осіб, будь-яких сільськогосподарських робіт на земельній ділянці площею 4, 9666 га, кадастровий номер: :00:001:0464, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка є власністю ОСОБА_1 , окрім орендаря ОСОБА_2 , в межах строку розгляду цивільної справи № 535/1104/20 і до набрання рішенням суду законної сили.

Суд, системно дослідивши подану заяву, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини прийшов до наступного висновку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідальності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5,6ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, в тому числі: забороною вчиняти певні дії; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Агрофірма» Маяк» , його власникам і працівникам, а також будь-яким особам пов`язаними з ними угодами (правочинами), здійснення як самостійно , так із залученням третіх осіб, будь-яких сільськогосподарських робіт на земельній ділянці площею 4, 9666 га, кадастровий номер: :00:001:0464, яка розташована на території Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, яка є власністю ОСОБА_1 , окрім орендаря ОСОБА_2 , в межах строку розгляду цивільної справи № 535/1104/20 і до набрання рішенням суду законної сили.

Проте відповідно до норм Земельного законодавства України земля фактично знаходиться в постійному обробітку , зокрема щоб не погіршувалася екологічна ситуація та природні якості землі.

Хоча в заяві про забезпечення позову сторона просить заборонити здійснення будь-яких сільськогосподарських робіт, тому суд вважає що в обсяг сільськогосподарських робіт входять різні за призначенням дії ( діяльність оранка, культивація, удобрення, посів, збір врожаю ), пов`язані саме із збереженням якості землі.

При цьому, позивачка в заяві про забезпечення позову не конкретизувала які саме дії чи сільськогосподарські роботи необхідно заборонити вчиняти.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-153,260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви шляхом заборони здійснення будь-яких сільськогосподарських робіт на спірній земельній ділянці, в межах строку розгляду цивільної справи № 535/1104/20 до набрання рішенням суду законної сили - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя