Номер провадження: 22-ц/813/2382/21
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.02.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/17684/17

Провадження номер: 22-ц/813/2382/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про призначення повторної судово-психіатричної експертизи під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду міста Одеси, ухвалене у складі судді Сегеди О.М. о 12 годині 40 хвилині 16 червня 2020 року, повний текст рішення складений 24 червня 2020 року,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним уточненим у подальшому позовом, в якому остаточно просить; 1) визнати недійсним заповіт, укладений 25 травня 2013 року від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., номер в реєстрі 1187, недійсним; 2) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05 жовтня 2017 року, серія та номер 4552, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М., номер запису про право власності 22669557.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10 липня 2012 року. 07 серпня 2012 року право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано в Комунальному підприємстві «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (далі КП «ОМБТІ та РОН»), про що внесено запис у реєстрову книгу 773пр-22 за № 638.

При житті, а саме 25 травня 2013 року, ОСОБА_3 оформив нотаріально посвідчений заповіт, яким належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 .. Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є відповідачка - ОСОБА_2 , яка в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 05 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивачка стверджує, що вона як рідна донька померлого є спадкоємицею першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька, оскільки своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Позивачка вважає, що нотаріально посвідчений заповіт, який був оформлений 25 травня 2013 року ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , не був його волевиявленням, він не усвідомлював його наслідки, оскільки в цей період хворів на флегмону м`яких тканин та тривалий час проходив курс стаціонарного лікування.

Вказує, що батько тривалий час проходив курс лікування, при якому йому призначалися медичні препарати, що містили психотропні речовини та різного роду знеболювальні препарати, вживання яких, за її думкою, впливало на його вільне волевиявлення та сприйняття реальності. Тому останні 5 років до моменту смерті батько не міг самостійно здійснювати будь-які дії, зокрема, не міг звернутися до нотаріуса для посвідчення заповіту.

ОСОБА_2 вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. Відповідно до заперечень на позовну заяву відповідачка зазначає, що посилання позивачки на те, що ОСОБА_3 при оформленні заповіту на ім`я ОСОБА_2 не усвідомлював значення своїх дій та їх наслідки, оскільки в цей період хворів, не відповідає дійсності. ОСОБА_3 все своє трудове життя до 14 листопада 2013 року працював водієм вантажного транспорту. Під час роботи ОСОБА_3 проходив медичні обстеження щодо придатності до керування транспортним засобом. За результатами медичного огляду, його фізичним і психологічним станом йому завжди надавали допуск до керування транспортними засобами.

Відповідь позивачки на відзив (заперечення) відповідачки на позов до суду першої інстанції не надійшов.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 16.06.2020 року вищезазначені позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою не було доведено, що при посвідченні заповіту ОСОБА_3 не усвідомлював значення своїх дій та (або ) не міг керувати ними (Т. 2, а. с. 143, 147 153).

Адвокат Шкодіної Любов Василівни, діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що: 1) в рішенні суду відображені тільки пояснення свідків зі сторони відповідача, суд не взяв до уваги та не надав оцінку показам свідків зі сторони позивача. Судом не взято до уваги, що показання свідків з боку позивача є суперечливими, різняться з показами свідків з боку відповідача; 2) неналежне сповіщення позивача про час та місце слухання справи у порушення вимог ЦПК України не надало позивачці можливість заявити клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, за висновком якої можливо встановити психологічний стан особи, за яким складався заповіт; 3) висновок судово-психіатричної експертизи є суперечливим та порушує принцип об`єктивності дослідження; 4) позивачка дізналася про висновок судово-психіатричної експертизи після ухвалення рішення, а тому об`єктивно була позбавлена можливості клопотати про призначення додаткової експертизи, а також була позбавлена можливості заявити клопотання про виклик експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2020 року апеляційну скаргу адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом подано до суду заяву, якою усунуто зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.10.2020 року поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 червня 2020 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 червня 2020 року, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним та зупинено дію рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 червня 2020 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.10.2020 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено розгляд справи.

19 листопада 2020 року ОСОБА_2 отримала копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги.

03 лютого 2021 року від адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , надійшло клопотання про призначення повторної судової психіатричної експертизи, про оголошення перерви в слуханні справи та про приєднання доказів.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Інших клопотань від учасників справи не надійшло.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді заяви про призначення у справі повтороної судово-психіатричної експертизи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, відсутності клопотань про відкладення розгляду справи, достатньої наявності у справі матеріалів для розгляду питання про призначенняу справі повторної експертизи, колегія суддів вважає можливим розглянути вказане клопотання за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви про призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається у позові та в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм процесуального законодавства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на момент його ухвалення.

За правилами, передбаченими ст. ст. 5, 11, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з подання відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлених законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтями 102, 103, 104, 107 ЦПК України передбачено, що висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта можуть бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу, (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових винятках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 367 ЦПК України).

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи вбачається, що апелянт у суді першої інстанції не заявляла вищевказане клопотання. Поважних причин, за яких таке клопотання не могло бути заявлено у суді першої інстанції, матеріали справи не містять. Не зазначено про наявність таких і у наданій апеляційному суду заяві про призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

Крім того, колегія вважає необхідним зазначити, наступне.

Заявниця пропонує поставити перед експертом питання: Чи розумів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при посвідченні приватним нотаріусом ОМНО Філімоновою Г.В. заповіту 25.05.2013 року, номер в реєстрі 1187, значення своїх дій, чи міг ними керувати та чи розумів наслідки свого волевиявлення?

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , від 25.06.2018 року ухвалою суду від 25 червня 2018 року по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза (Т. 1, а. с. 193 - 195).

09 листопада 2018 року справа була повернута з КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», без висновку експерта, з клопотанням про надання необхідних матеріалів.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року за клопотання представника позивачки по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Витрати з оплати за проведення експертизи покладено на сторону позивачки (Т. 2, а. с. 44 - 45).

30 січня 2020 року справа була знов повернута з КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», без висновку експерта з клопотанням про відшкодування витрат пов`язаних з виконанням експертного дослідження.

24 березня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 про надання дозволу оплатити призначену судом експертизу за клопотанням позивача.

18 травня 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи копії квитанції про оплату судової експертизи.

Отже, у період з 30.01.2020 року до 28.05.2020 року позивачкою та її представником не будо вчинено жодних дій щодо відшкодування витрат пов`язаних з виконанням експертного дослідження.

Також колегія суддів звертає увагу, що заявником не доведено неможливість заявлення такого клопотання у суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про призначення по справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи необхідно відмовити.

Частиною 2 ст. 381 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвали, в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвала апеляційного суду про відмову в призначенні експертизи не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 103, 268, 367, 368, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката Шкодіної Любов Василівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про призначення по справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 15 лютого 2021 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. В. Князюк

О. М. Таварткіладзе