Справа № 216/4023/20
провадження №2/216/729/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді - Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 , яка також є представником неповнолітньої особи ОСОБА_2 до Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , яка також є представником неповнолітньої особи ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна.

Просить суд винести рішення, яким скасувати арешт з усього майна, належного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладеного на підставі постанови, АЕ№958067 30.06.2006 року ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження: 3413157), дата реєстрації 04.07.2006 року, та на підставі постанови, б/н 12.02.2002 року ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження: 3749474), дата реєстрації 16.09.2006 року.

Свою заяву обґрунтовує наступним: власниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 , якій належить1/5 частка в квартирі, ОСОБА_5 , якому належить 2/5 частки в квартирі, ОСОБА_3 , якій належить 2/5 частка в квартирі. В квартирі мешкав та був зареєстрований лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю цивільною дружиною - ОСОБА_1 та їх малолітнім сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В 2018 році ОСОБА_5 поїхав до Польщі на заробітки і ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в с. Карле-Гурне Республіці Польща. Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його неповнолітній син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В установлений законом строк, позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ставніченко О. П. с заявою про прийняття спадщини її малолітнім сином, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 11 березня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О. П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії і зазначено, що в процесі видачі свідоцтва про право на спадщину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було виявлено наявність арештів на ім`я ОСОБА_5 , накладених на підставі постанови, АЕ№958067, 30.06.2006 р. ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження: 3413157), дата реєстрації 04.07.2006, та на підставі постанови, б/н 12. 02.2002 ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження: 3749474), дата реєстрації 16. 09. 2006, що унеможливлює видачу спадщини.

Згідно п.4.17 глави 10 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. В зв`язку з відмовою нотаріуса в видачі права на спадщину представнику спадкоємця, ОСОБА_1 було рекомендовано звертатися до суду.

В березні 2020 року до відповідача - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі звернулася співвласниця квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 с заявою про звільнення з під арешту майна, належного ОСОБА_5 . 03. 03. 2020 року нею була отримана відповідь від начальника відділу ДВС Зейналової А. Г. про те, що надати будь яку інформацію стосовно звільнення з-під арешту майна, належного ОСОБА_5 немає можливості, оскільки вона, ОСОБА_3 не є стороною виконавчого провадження, якими є тільки стягувач і боржник, та їй також було запропоновано звернутися до суду.

Позивачем сумісно з третіми особами по справі були виплачені усі борги за комунальні послуги, в зв`язку з якими було накладено арешт.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд позовної заяви у її відсутності та без застосування технічного запису, заяву підтримує та просить суд її задовольнити.

Представник Центрально-Міський ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, з матеріалами позовної заяви ознайомлений, надавали відповідь на запит адвоката що до даних позовних вимог, неодноразові запити суду предоставити до матеріалів справи належним чином завірені копії документів: постанови АЕ № 958067, 30.06.2006 року ВДВС Центрально-міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження 3413157), дата реєстрації 04.07.2006, постанови б/н 12.02.2002 ВДВС Центрально-міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження 3749474), дата реєстрації 16.09.2006, були залишені без відповіді. Заперечень щодо позову не подали.

Треті особи по справі в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Об`єктом позовних вимог фактично є нерухоме майно на яке накладено арешт. Власниками квартири АДРЕСА_1 є: ОСОБА_4 , якій належить1/5 частка в квартирі, ОСОБА_5 , якому належить 2/5 частки в квартирі, ОСОБА_3 , якій належить 2/5 частка в квартирі (підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно). В квартирі мешкав та був зареєстрований лише ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із своєю цивільною дружиною - ОСОБА_1 та їх малолітнім сином, ОСОБА_2 , 2015 року народження (підтверджується копією свідоцтва про народження). В 2018 році ОСОБА_5 поїхав до Польщі на заробітки і ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в с. Карле-Гурне Республіці Польща (підтверджується копією витягу з актового запису про смерть). Після його смерті єдиним спадкоємцем першої черги є його неповнолітній син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В установлений законом строк, позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Ставніченко О. П. с заявою про прийняття спадщини її малолітнім сином, ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_5 11 березня 2020 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Ставніченко О. П. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії і зазначено, що в процесі видачі свідоцтва про право на спадщину у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було виявлено наявність арештів на ім`я ОСОБА_5 , накладених на підставі постанови, АЕ№958067, 30.06.2006 р. ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження: 3413157), дата реєстрації 04.07.2006, та на підставі постанови, б/н 12. 02.2002 ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження: 3749474), дата реєстрації 16. 09. 2006, що унеможливлює видачу спадщини (підтверджується копією постанови про відмову у видачі нотаріальних дій).

В зв`язку з відмовою нотаріуса в видачі права на спадщину представнику спадкоємця, ОСОБА_1 було рекомендовано звертатися до суду.

В березні 2020 року до відповідача - Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі звернулася співвласниця квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 с заявою про звільнення з під арешту майна, належного ОСОБА_5 03.03.2020 року нею була отримана відповідь від начальника відділу ДВС Зейналової А. Г. про те, що надати будь яку інформацію стосовно звільнення з-під арешту майна, належного ОСОБА_5 немає можливості, оскільки вона, ОСОБА_3 не є стороною виконавчого провадження, якими є тільки стягувач і боржник, та їй також було запропоновано звернутися до суду. (підтверджується копією листа). Позивачем сумісно з третіми особами по справі були виплачені усі борги за комунальні послуги, в зв`язку з якими могло було накладено арешт.

Згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальної дії нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, ще посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 2 глави 7 розділу 1 цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майва.

Відповідно до положень підпункту 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальної дії нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майне шляхом безпосереднього доступу до нього.

Згідно з підпунктом 4.17 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальної дії нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, у даному випадку Центрально-Міським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області на підставі постанови, АЕ№958067, 30.06.2006 р. ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження: 3413157), дата реєстрації 04.07.2006, та на підставі постанови, б/н 12. 02.2002 ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження: 3749474), дата реєстрації 16. 09. 2006., видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту (підтверджується витягом з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, оскільки на сьогоднішній день дані щодо накладення арешту на майно покійного ОСОБА_5 у ВДВС відсутні).

На сьогоднішній час, стороною позивача та третіми особами сплачені усі борги за комунальні послуги, в зв`язку з чим були накладені вищезазначені арешти, вказані обтяження чинять позивачу перешкоди у здійсненні своїх прав щодо належного їй майна, вони мають бути скасовані судом.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

На сьогоднішній час, позивач як законний представник неповнолітнього спадкоємця нерухомого майна має намір здійснити реєстрацію права власності на цей спадок, яким є частка нерухомого майна, але не має можливості це зробити в зв`язку з наявністю обтяження, яке порушує права спадкоємця.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до чч.1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 40 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у ч.6 статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

В п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Оскільки право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, тому наявність арешту на частинку квартири АДРЕСА_1 , що був накладений за життя колишнього власника майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є перешкодою для його неповнолітнього спадкоємця, в отриманні свідоцтва про право на спадщину.

Виходячи з вищевикладеного, вказаний арештна квартиру АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу ОСОБА_6 в повному обсязі реалізувати свої права щодо оформлення спадкового майна в інтересах її малолітнього сина. Крім того, арешт квартири перешкоджає здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, заперечень з боку сторони відповідача щодо позовних вимог не надано, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Центрально-Міського ВДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт з усього майна, належного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладеного на підставі постанови, АЕ№958067 30.06.2006 року ВДВС Центрально-Міського РУЮ м. Кривого Рогу (реєстраційний номер обтяження: 3413157), дата реєстрації 04.07.2006 року, та на підставі постанови, б/н 12.02.2002 року ВДВС Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (реєстраційний номер обтяження: 3749474), дата реєстрації 16. 09. 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М. В. Бутенко