Єдиний унікальний номер судової справи: 225/7684/20
Номер провадження: 2/225/278/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 червня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті батьків.

На підтвердження розміру сплаченого за звернення з відповідним позовом судового збору в сумі 840,80 грн. позивачем суду надано експертний висновок до звіту №101220-004 від 10.12.2020 року СОД ФОП ОСОБА_2 , відповідного до якого вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 65 905,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, до складу якої увійшла і квартира АДРЕСА_2 .

Спадщину після померлого ОСОБА_3 фактично прийняла його дружина мати позивача ОСОБА_4 , та його син (позивач у справі), адже на час смерті ОСОБА_3 вони були зареєстровані та мешкали за однією адресою.

Проте, ані мати позивача ОСОБА_4 , ані позивач належним чином своє право на спадщину не оформлювали, свідоцтво про право на спадщину не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 . Єдиним спадкоємцем померлої за законом є позивач, який фактично прийняв спадщину, адже на час смерті матері був зареєстрований та мешкав з нею за однією адресою.

За результатом звернення позивача до нотаріальної контори Торецького міського нотаріального округу Донецької області останньому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно.

Даний факт є перешкодою в реалізації позивачем свого права на отримання спадщини та визнання за ним права власності на спадкове майно. Наведене стало приводом для його звернення до суду за захистом порушеного права шляхом визнання права власності на нерухоме майно у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 04.01.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 11.05.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач надав суду письмову заяву від 10.06.2021 року про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач, зі свого боку, надав суду письмову заяву від 09.06.2021 року за №84, в якій просить розглянути справу за відсутності Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, проти задоволення позову не заперечує, просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне:

між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що залишилось після смерті батьків - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Дзержинськ Донецької області, та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Торецьк Донецької області, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04.02.1963 року, виданим Дзержинським міським РАЦС Донецької області за актовим записом № 78 (а.с.7).

ОСОБА_3 (батько позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Дзержинськ Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинська 10.04.1997 року за актовим записом № 874 (а.с.14).

ОСОБА_4 (мати позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Торецьк Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19.12.2018 року за актовим записом №883 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 18.01.1953 року, виданого Дзержинським РАЦС Сталінської області за актовим записом №35, померлі батьки позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 18.01.1953 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, що належало спадкодавцю на праві власності, до складу якої увійшла і квартира АДРЕСА_2 .

Згідно інформації з КП «Бюро технічної інвентаризації м. Торецька» № 254 від 06.11.2020 (а.с.8), квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Дзержинською державною нотаріальною конторою 17.10.1989 року, реєстровий №4645. Інформація про реєстрацію права власності на вищезазначене нерухоме майно міститься у реєстраційній книзі № 30, стор. 28 під № 4874 від 26.12.1989 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 (батька позивача) спадщину фактично прийняла його дружина - ОСОБА_4 , та син (позивач), адже на час смерті спадкодавця останні були зареєстровані та мешкали з ним за однією адресою. Даний факт підтверджений довідками про склад сім`ї від 10.11.2020 року №9716, від 05.11.2020 року №9626, що видані сектором реєстрації місця проживання ВЦА м.Торецька Донецької області (а.с.17,18).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №62829919 від 10.12.2020 року, виданої приватним нотаріусом Рижковим О.О., інформація про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у Спадковому реєстрі - відсутня (а.с.19).

Постановою приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Рижкова О.О. №971/02-31 від 20.11.2020 року ОСОБА_1 (позивач) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.20).

Слід зазначити також, що за твердженнями позивача, спадкодавець ОСОБА_3 за життя, виявивши відсутність правовстановлюючих документів на зазначене вище нерухоме майно, звертався до Торецької державної нотаріальної контори за отриманням дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого Дзержинською державною нотаріальною конторою від 17.10.1989 року за реєстром 4645, однак отримати останні не зміг внаслідок того, що усі документи сформовані та посвідчені до 2001 року включно передані на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів і залишились в архівосховищах, які знаходяться в тимчасово окупованому місті Донецьку, доступ до яких, відповідно, відсутній. Натомість, докази такого звернення суду не представлені.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

В частині 2 ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають в тому числі діти спадкодавця.

Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

За ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,12,19,81,82,263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області (місце проживання: Донецька область, м.Торецьк, вул. Маяковського, буд.24а, ) про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на квартиру АДРЕСА_2 , визначений в технічному паспорті під літерами Ѕ «А-1, а», загальною площею 66,2 м.кв, житловою площею 37,4 м.кв, зі всіма надвірними спорудами та господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті батьків - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Дзержинську Донецької області, та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Торецьк Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 22.06.2021 року.

Суддя О.В. Довженко