КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3594/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

за участю сторін:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 адвокат Шляпіна Л.М., діюча на підставі ордеру та угоди про надання правової допомоги,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_2 адвокат Боднар О.М., діючий на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3

про визнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування,

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1 , ОСОБА_3

про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просить суд

визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.10.2018 року, в порядку спадкування за законом, після смерті сина - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

скасувати свідоцтво про право власності, видане 08.01.2020 року та зареєстрованого за №18, посвідченого приватним нотаріусом Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського територіального округу - Коваль Наталією Вікторівною;

скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.01.2020р. та зареєстрованого в реєстрі за № 19, посвідченого приватним нотаріусом Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського територіального округу - Коваль Наталією Вікторівною.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що після смерті сина, 02.08.2019 року вона звернулася доприватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни з заявою про прийняття спадщини, якою було заведено спадкову справу № 18/2019.

Також позивач зазначає, що 16.09.2019 року її онуком, сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - ОСОБА_3 доприватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни було подано заяву про прийняття спадщини.

Крім того, позивач вказує, що 18.07.2019 року дружиною її померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 - ОСОБА_2 доприватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни було подано заяву про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що її син - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 18.10.2018 року одружився з ОСОБА_2 .

24.10.2018 року, як стверджує позивач, її син - ОСОБА_4 придбав автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.10.2018 року.

Зазначений транспортний засіб, як вказує позивач, її син купував за особисті кошти, які отримав від продажу свого попереднього транспортного засобу, який був проданий шляхом надання довіреності у приватного нотаріуса.

Тобто, позивач зазначає, що покупка автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , відбулась через 6 днів після одруження, але за особисті кошти її сина - ОСОБА_4 , які він отримав з продажу автомобіля CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , який було продано по довіреності 09.10.2018 року до вступу у шлюб. Довіреність була видана на двох осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Також позивач стверджує, що вона надавала кошти щомісяця своєму сину у розмірі 300 доларів США, які він отримував з оренди її квартири.

Крім того, вже після звернення до суду з даним позовом, позивач зазначає, що їй стало відомо, що 08.01.2020 року приватним нотаріусом Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського територіального округу - Коваль Наталією Вікторівною було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадщина на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , зареєстрований 24 жовтня 2018 року ТСЦ 5141, дата першої реєстрації 02.06.2007р. Зазначений автомобіль належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 , виданого 24.10.2018 року ТСЦ 5141. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку легкового автомобіля видано ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частки легкового автомобіля ще не видано.

Також, позивач стверджує, що 08.01.2020р. приватним нотаріусом Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського територіального округу - Коваль Наталією Вікторівною було видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, згідно якого, спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , зареєстрований 24 жовтня 2018 року ТСЦ 5141, дата першої реєстрації 02.06.2007р. Зазначений автомобіль належав спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі технічного паспорту НОМЕР_3 , виданого 24.10.2018 року ТСЦ 5141. Це свідоцтво є підставою для видачі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я спадкоємця ОСОБА_2 та підтверджує виникнення права власності на вищевказану спадщину і підлягає реєстрації у відповідних органах ДАІ та/або реєстраційних сервісних центрах МВС України згідно ст. 34 Закону України «Про дорожній рух».

З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та її онук - ОСОБА_3 не можуть досягти згоди з ОСОБА_2 стосовно поділу рухомого майна, а саме: транспортного засобу марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом провизнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування, скасування свідоцтва про право власності та скасування свідоцтва про право а спадщину за законом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 13.01.2020 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

04.02.2020 року та 16.03.2020 року від відповідача - ОСОБА_2 до канцелярії судунадійшов відзив на позовну заяву та відзив на уточнену позовну заяву, в яких ОСОБА_2 просила суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі з підстав того, що позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підтверджується жодним належним та допустимим доказом.

В обґрунтування наданого відзиву ОСОБА_2 посилається на те, що придбання автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , відбулося за її особисті кошти, які вона позичила у свого рідного брата та батька з метою зробити собі та ОСОБА_4 подарунок в знак їх шлюбу, в знак своєї вдяки цій людині, якого вона дуже кохала.

Відповідач вказує, що необхідність позичати кошти на придбання автомобіля полягала у тому, що у неї з її покійним чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , взагалі не було коштів для придбання цього автомобіля, так як її чоловік дуже сильно хворів і майже весь час перебував на лікуванні, на що витрачалася майже вся їх заробітна плата.

Також, відповідач зазначає, що немаловажною причиною придбання автомобіля було те, що її покійний чоловік полюбляв полювання, і для того, щоб у нього був стимул не вживати алкоголь, вона вирішила придбати для сім`ї автомобіль, що дійсно його на деякий час стримувало і чоловік не вживав алкоголь.

З приводу продажу автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , відповідач вказує, що посилання позивача про те, що цей автомобіль був проданий за довіреністю та за ці кошти ОСОБА_4 придбав автомобіль «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , не відповідає дійсності, так як цей автомобіль був не проданий, а переданий по довіреності з правом розпоряджатися цим авто двом особам, які за це право дали незначну суму коштів, яку точно вона не пам`ятає, здається дві чи три тисячі доларів, які її покійний чоловік - ОСОБА_4 відразу ж віддав своїй матері, пояснивши тим, що його матір попросила фінансової допомоги, а вона, як порядна невістка, не стала заперечувати, хоча, це авто CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , був придбаний ними за їх спільні кошти в період їх спільного проживання, а проживали вони разом та вели спільне господарство до офіційної реєстрації шлюбу з 2004 року, і про це позивачу добре відомо, оскільки всі свята та застілля відмічали разом, приходили один до одного в гості, допомагали по господарству та інше.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачу - ОСОБА_1 добре відомо, що автомобіль «CHEVROLET NIVA, 2007 року, брався ними в кредит, і за який вона особисто розрахувалася, позичивши кошти у свого батька, так як її покійний чоловік на той час залишився без роботи, а на її одну заробітну плату вони не мали можливості оплачувати кредит.

Також відповідач вказує, що посилання ОСОБА_1 у позові на те, що вона надавала кошти щомісячно своєму сину у розмірі 300 доларів США, не відповідає дійсності, не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, її чоловік інколи отримував грошові кошти за оренду квартири, однак відразу віддавав їх матері - ОСОБА_1 , оскільки це були особисті кошти його матері.

Відповідач зазначає, що їй по закону належить Ѕ частина автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , як дружині померлого, на 1/6 частину вказаного автомобіля із 1/2 частки, яка належала її покійному чоловікові, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, після смерті її чоловіка, у приватного нотаріуса Коваль Н.В., у зв`язку з чим, позивачу нічого не перешкоджає разом із онуком отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на свої частки автомобіля, на тих же законних підставах, по 1/6 частині кожному.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2020 року, за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївни,було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегенюк Валерія Михайловича належним чином завірену копію довіреності від 09.10.2018 року, що була видана на двох осіб: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), та витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 18/2019, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.02.2020 року та 28.02.2020 року від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Сегенюк Валерія Михайловича та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни надійшли витребувані судом документи.

10.03.2020 року до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена позовна заява, яку, у підготовчому засіданні 13.04.2020 року, було прийнято до розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року було відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів, подану по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування.

27.05.2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про виклик та допит в якості свідків позивача - ОСОБА_1 , третю особу - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 , який є чоловіком рідної сестри померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , що надавав згоду на оформлення кредиту та був поручителем по кредитному договору.

16.06.2020 року до канцелярії суду від представника відповідача надійшла заява про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

22.06.2020 року від третьої особи - ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшли письмові пояснення щодо відзиву, в яких ОСОБА_3 зазначив, що твердження відповідача про те, що спірний автомобіль було придбано за кошти відповідача з метою недопущення вжиття батьком алкоголю є брехнею, його батько останні декілька років мав дуже серйозне захворювання, яке не було сумісне з прийняттям алкогольних напоїв.

23.06.2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Крім того, 23.06.2020 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_11 .

23.06.2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова відповідь на відзив.

У підготовчому засіданні 23.06.2021 року судом були задоволені заяви представника позивача та представника відповідача, ухвалено, під час розгляду справи по суті, викликати та допитати в якості свідків - ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2020 року було задоволено заяву представника позивача про витребування оригіналів розписок та вільних зразків підписів. Витребувано у ОСОБА_2 оригінали розписок від 15.04.2009 року, 23.10.2018 року, а також вільні зразки підписів ОСОБА_2 у офіційних документах, складених нею у 2009 році, 2018 році та 2019 році. У задоволенні заяви представника позивача про витребування доказів з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області було відмовлено.

12.08.2020 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в якій просить суд встановити юридичний факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , та ведення спільного господарства у період з 01 грудня 2004 року по 18 жовтня 2018 року, за адресою: АДРЕСА_3 , визнати спільною сумісною власністю автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , та стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування наданого позову позивач ОСОБА_2 посилається на те, що починаючи з грудня 2014 року вона та її, вже нині покійний чоловік - ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік і дружина та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу в її квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач вказує, що 19 жовтня 2018 року між нею та ОСОБА_4 був укладений шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Як зазначає позивач, вона та її покійний чоловік проживали за адресою: АДРЕСА_3 , з грудня 2004 року по червень 2019 року.

Позивач вказує, що в період спільного проживання та ведення спільного господарства, а саме 20 вересня 2007 року вона з чоловіком придбали автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , оформивши кредит в АТ «УкрСиббанк», оплата кредиту здійснювалася ними за рахунок спільного бюджету, а саме: з її заробітної плати та заробітної плати її чоловіка.

В квітні 2009 року, як стверджує позивач, коли її покійний чоловік залишився без роботи та заробітної плати, у зв`язку з чим, вони не могли у повній мірі оплачувати кредит, вона вимушена була позичити кошти у свого рідного батька - ОСОБА_10 у розмірі 40 000,00 грн. з метою погасити залишок кредиту.

Таким чином, позивач наголошує на тому, що зазначений автомобіль є таким, що придбаний за спільні кошти, а отже є спільною сумісною власністю.

Також позивач зазначає, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 відкрилася спадщина щодо транспортного засобу автомобілю марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , який був придбаний ними вже в період зареєстрованого шлюбу, а саме 24.10.2018 року.

Позивач стверджує, що після смерті чоловіка до приватного нотаріуса Коваль Н.В. із заявами про вступ у спадщину звернулися: вона - ОСОБА_2 , рідна мати чоловіка - ОСОБА_1 та його син від першого шлюбу - ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що приватним нотаріусом Коваль Н.В. їй було видано два свідоцтва, перше свідоцтво про право власності на 1/2 частину автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , як на частку у спільному майні подружжя, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , в порядку спадкування.

Також, позивач зазначає, що спадкоємцям - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приватний нотаріус Коваль Н.В. може видати свідоцтва на їх по 1/6 частки автомобіля на законних підставах, однак відповідачі не бажають отримувати свідоцтва, оскільки вважають, що автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , є особистою власністю її покійного чоловіка, і тому вона не має право претендувати на зазначений автомобіль як спадкоємець, так як цей автомобіль на їх думку придбано за кошти від продажу автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 у 2018 році, який повинен бути лише особистою власністю її покійного чоловіка.

З урахуванням викладеного, оскільки між сторонами виник стосовно спадкового майна - автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2 , який був придбаний ними в період зареєстрованого шлюбу, та стосовно автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , який був придбаний ними в кредит в АТ «Укрсиббанк» в період спільного проживання та ведення спільного господарство як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, з метою встановлення факту, що автомобіль марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , є їх спільною сумісною власністю, ОСОБА_2 звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 20.08.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Об`єднано цивільну справу №947/31805/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування, та цивільну справу №947/22709/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю, ухваленорозглядати їх в одному провадженні, присвоєно об`єднаній цивільній справі №947/31805/19.

02.11.2020 року від представника ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшла заява про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_12 , який був другом покійного чоловіка ОСОБА_2 .

У підготовчому засіданні 02.11.2020 року судом були задоволено заяву представника ОСОБА_2 , ухвалено, під час розгляду справи по суті, викликати та допитати в якості свідка - ОСОБА_12 .

15.02.2021 року від представника ОСОБА_2 до канцелярії суду надійшла заява про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_13 .

У підготовчому засіданні 17.02.2021 року судом були задоволено заяву представника ОСОБА_2 , ухвалено, під час розгляду справи по суті, викликати та допитати в якості свідка - ОСОБА_13 .

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.02.2021 року, у зв`язку з тим, що для проведення судової почеркознавчої експертизи надаються тільки оригінали документів, а оригінали розписок від 15.04.2009 року, 23.10.2018 року ОСОБА_2 були втрачені, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївнипро призначення судової почеркознавчої експертизи було залишено без задоволення.

29.03.2021 року від ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву ОСОБА_1 посилається на те, що її син ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше він був з нею знайомий, оскільки вони мешкали в одному будинку, у 2003 році її син розірвав шлюб зі своєю першою дружиною ОСОБА_14 і не зустрічався з жодною жінкою.

ОСОБА_1 зазначає, що вона мешкала разом зі своїм сином ОСОБА_4 , приблизно у 2007-2008 роках її син почав зустрічатись з ОСОБА_2 , оскільки їх об`єднував загальний інтерес до алкогольних напоїв.

У подальшому, як вказує ОСОБА_1 , ОСОБА_2 переїхала мешкати на АДРЕСА_4 , куди її син заходив на чарку чаю у гості, і кожний з них казав, що вони мають вільні стосунки, нічим один одному не зобов`язані.

Потім, як стверджує ОСОБА_1 , приблизно з 2009 року її син періодично приходив ночувати до ОСОБА_2 , але коли вони сварились на підставі вживання алкогольних напоїв, то він приходив до їх оселі.

ОСОБА_1 зазначає, що приблизно у 2011 році її син переїхав мешкати до своєї першої шкільної любові ОСОБА_15 , і вони разом мешкали по АДРЕСА_5 , однак через рік ОСОБА_16 померла і її син мешкав разом з нею.

Через деякий час, як вказує ОСОБА_1 , її син і ОСОБА_2 знову почали зустрічатись, але спільного господарства ніколи не вели, разом вони гуляли, їздили на охоту, але відносин, які притаманні подружжю, між ними не було.

Також ОСОБА_1 стверджує, що коли вона придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_6 , вона туди переїхала, а її син один мешкав на АДРЕСА_7 , яку, у подальшому, вона здавала в оренду, і її син періодично мешкав з нею за адресою: АДРЕСА_6 , після 2012 року.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що її син у 2018 році захворів, але приховував від неї всі обставини свого здоров`я, а ОСОБА_2 , яка за фахом є лікарем, також приховувала від неї і її доньки, рідної сестри її померлого сина, виписки та аналізи.

ОСОБА_1 вказує, що її донька - ОСОБА_7 домовилась у приватній лікарні Медичний центр «Одрекс» про оперування, але ОСОБА_2 наполягала на безоплатній медичній допомозі у військовому шпиталі, оскільки не бажала, щоб він витрачав кошти.

ОСОБА_2 , як стверджує ОСОБА_1 , знала, що її син отримує велику пенсію і просила його сина оформити шлюб, щоб отримувати 40% його пенсії після його смерті.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що відносини, які мали гостевій порядок зустрічей між чоловіком і жінкою, перетворився на шлюб.

Після оформлення шлюбу, як стверджує ОСОБА_1 , ОСОБА_2 наполягала на тому, що б син прийшов до неї і вона подарувала йому квартиру, де вони з ним мешкали на АДРЕСА_7 .

Крім того, як зазначає ОСОБА_1 , сама ОСОБА_2 прохала його не казати їй про те, що він одружився, але її син їй про це розповів, і якщо б не хвороба сина, то він ніколи б не одружився з ОСОБА_2 , оскільки ніколи її не кохав.

Стосовно нібито спільного майна, ОСОБА_1 вказує на те, що у її сина та ОСОБА_2 ніколи не було спільного майна, автомобіль CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , її син придбав за кошти, що в нього були з продажу попереднього автомобіля NIVA, та за кошти з оформлення кредиту.

На думку ОСОБА_1 , відповідно до довідок про заробітну плату її сина і розміру пенсії, яку він отримував, її син ніколи не брав кошти у сторонніх осіб, а розмір заробітної плати ОСОБА_2 , що наданий у якості доказу до позовної заяви, вказує, що навіть саму себе позивач за ці кошти не може нагодувати.

ОСОБА_1 зауважує, що копії розписок, які були надані до позову, мають ознаки новостворених документів, тому без оригіналів розписок суд не може враховувати їх як письмовий доказ, а у медичних документах, датованих 2010 роком, 2015 роком, 2017 роком, 2018 роком, що надано до позову позивачем, міститься адреса мешкання її сина - АДРЕСА_8 , і тільки отримана виписка від 18.02.2019 року містить адресу по АДРЕСА_3 .

Як на доказ того, що її син - ОСОБА_4 не мешкав разом з ОСОБА_2 та не вів спільно з нею господарство з 2004 року, ОСОБА_1 посилається на довіреність від 31.05.2005 року, яку її син надав їй - ОСОБА_1 на розпорядження всім майном та на право представляти його інтереси у всіх установах і банках строком на три роки, а відповідно до довідки про зняття з реєстрації, її син був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , і знятий з обліку 08.08.2019 року у зв`язку зі смертю.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить суд відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2021 року було залишено без розгляду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївнипро об`єднання справ.

30.03.2021 року на електронну адресу суд від представника ОСОБА_1 адвоката Шляпіної Людмили Миколаївни надійшло клопотання про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

06.04.2021 року до канцелярії суду від представникаОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій представникОСОБА_2 зазначив, що викладені у відзиві ОСОБА_1 доводи та обставини не відповідають дійсності, є надуманими та не підтверджені належними доказами.

12.04.2021 року від відповідача - ОСОБА_3 до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву ОСОБА_3 посилається на те, що його батько ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_2 18.10.2018 року, а до цього часу батько йому казав, що одружуватися не бажає взагалі.

Відповідач вказує, що його батько зустрічався з різними жінками, у травні 2005 року отримав квартиру АДРЕСА_9 , на той час, його батько навіть не зустрічався з ОСОБА_2 і подробиці отримання цієї квартири їй не відомі.

Пізніше, як зазначає ОСОБА_3 , батько надав довіреність бабусі - ОСОБА_1 , і вони продали вказану квартиру, гроші частково були витратичено на лікування і ремонт у квартирі, де батько мешкав разом з бабусею, потім батько з бабусею переїхав на нову квартиру за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_3 вказує, що квартиру, де мешкали раніше бабуся і його батько, батько здавав в оренду і отримував гроші по договору, з початку 600 дол. США, а пізніше, після зміни курсу долара у розмірі 300 дол. США. Гроші від оренди квартири батько не витрачав, а заощаджував, витрачав заробітну плату і пенсію на ліки, їжу та на купівлю патронів для охоти.

Також ОСОБА_3 стверджує, що його батько завжди любив їздити на охоту та рибалку і придбав для цього автомобіль CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , та виплатив банку кредит за автомобіль у 2009 році, поручителем за кредитним договором був чоловік його рідної тітки - ОСОБА_8 , а для купівлі цієї машини, батько продав машину, яка у нього була раніше.

ОСОБА_3 зазначає, що його батько не брав у борг у сторонніх осіб, він на той час заробляв добре, мав добру пенсію і у нього залишились кошти від продажу квартири по АДРЕСА_10 .

Як стверджує ОСОБА_3 , його батько у 2018 році продав автомобіль CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , по довіреності за 7500 дол. США і сам особисто про це йому розповів, а з заощаджень з оренди квартири він добавив свої кошти у розмірі 3300 дол. США на купівлю автомобіля «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, д/н НОМЕР_2

ОСОБА_3 вказує, що він з батьком часто зустрічався на АДРЕСА_7 , де батько мешкав разом з бабусею.

Як зазначає ОСОБА_3 , від його батька йому відомо, що у 2011 році він зустрів свою шкільну любов, не пам`ятає як її звуть, вони разом мешкали по АДРЕСА_5 , однак вона померла у 2012 році, і тоді батько переїхав мешкати до його бабусі і почав зустрічатись з позивачем ОСОБА_2 .

Відповідач стверджує, що йому відомо, що після 2012 року його батько і позивач ОСОБА_2 зустрічались, але спільного господарства ніколи не вели і не жили як дружина і чоловік, для батька було головне це їздити на охоту та рибалку.

У 2017 року, як вказує відповідач, він зустрічався з батьком та ОСОБА_2 , і вони разом йому казали, щоб він не одружувався на своїй дружині, оскільки це бути мати у подальшому юридичні наслідки, у зв`язку з чим відповідач вважає, що батько свідомо не бажав одружуватись з позивачем і вона добре знала про це.

При цьому, як стверджує відповідач, батько не вказав йому, що одружився з ОСОБА_2 , оскільки батько завжди був проти шлюбу.

На думку відповідача, його батько не мешкав з ОСОБА_2 , не вів з нею спільного господарства з 2004 року, батько був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 , знятий з обліку 08.08.2019 року у зв`язку зі смертю.

З урахуванням викладеного, оскільки, на думку відповідача, жодних належних доказів щодо ведення спільного господарства та бажання його батька укласти шлюб з позивачем ОСОБА_2 до 2018 року, ОСОБА_2 до суду не надано, ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

27.04.2021 року до канцелярії суду від представникаОСОБА_2 надійшла відповідь на відзивОСОБА_3 , в якій представникОСОБА_2 зазначив, що викладені у відзиві доводи та обставини не відповідають дійсності, є надуманими та не підтверджені належними доказами.

У підготовчому засіданні 17.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 15.06.2021 року ОСОБА_1 та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, у задоволенні ОСОБА_2 просили відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.06.2021 року ОСОБА_2 та її представник заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, у задоволенні ОСОБА_1 просили відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.06.2021 року ОСОБА_3 , який є третьої особою за позовом ОСОБА_1 та відповідачем за позовом ОСОБА_2 , позов ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, у задоволенні позову ОСОБА_2 просив відмовити у повному обсязі.

Третя особа - Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталія Вікторівна про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання 15.06.2021 року не з`явилась, однак 14.05.2020 року та 07.12.2020 року надіслала на адресу суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та часткового задоволення позову ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 13).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 від першого шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про народження та сторонами не заперечувалось (т. 1 а.с. 102).

19 жовтня 2018 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (т. 1 а.с. 77). Від даного шлюбу дітей немає.

Судовим розглядом також встановлено, що у період перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 було придбано транспортний засіб автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 85).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1 а.с. 14).

Після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало спадкодавцю, зокрема, на автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 .

Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 18 липня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа №18/2019 (т. 1 а.с. 72-114).

02 серпня 2019 року мати померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - ОСОБА_1 також звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни з заявою про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 91).

16 вересня 2019 року син померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 - ОСОБА_3 також звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни з заявою про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 98).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту не залишив, спадкоємцями першої черги права на спадкування за законом, після його смерті, які звернулися з заявами про прийняття спадщини, є його мати - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_2 та його син - ОСОБА_3 .

Судовим розглядом встановлено, що 08 січня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталією Вікторівною Юрловій Олені Володимирівні, яка є пережившою дружиною ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , було видано свідоцтво про право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу (т. 1 а.с. 112).

Також, судом встановлено, що 08 січня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталією Вікторівною ОСОБА_2 , як спадкоємцю першої черги права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 1261 ЦК України, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 113).

При цьому, у свідоцтві про право на спадщину за законом, яке видане на ім`я ОСОБА_2 зазначено, що спадкоємцями першої черги права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є також його мати - ОСОБА_1 та його син - ОСОБА_3 , однак свідоцтво про право на спадщину на 2/6 частки легкового автомобіля ще не видано.

Оскільки спадкоємці не можуть дійти згоди щодо спадкового майна - легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вважають, що спірний автомобіль було придбано ОСОБА_4 за його особисті кошти, а тому він не відноситься до спільної сумісної власності подружжя, а є особистою власністю ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з відповідними позовами.

Суд погоджується з твердженням позивачаОСОБА_2 про спільне проживання з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 грудня 2004 року до 18 жовтня 2018 року включно, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 була знайома зі ОСОБА_4 з 1999 року, оскільки вони проживали у одному будинку, однак в різних парадних, за адресою: АДРЕСА_11 .

29 березня 2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_12 , і у 2004 році ОСОБА_2 переїхала жити у квартиру АДРЕСА_12 , що підтверджується копіями квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату за надання житлово-комунальних послуг (т. 3 а.с. 154, 186-190).

Згідно заяв мешканців будинку АДРЕСА_13 від 19.04.2020 року та від 20.04.2020 року, у квартирі АДРЕСА_12 , постійно сумісно проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , у них була собака з якою ОСОБА_4 кожен день вранці та ввечері гуляв, вдень часто гуляла з собакою ОСОБА_2 . ОСОБА_4 був мисливцем, сусіді неодноразово бачили як він, у відповідному екіпіруванні з собакою рано вранці виїжджав на полювання з друзями, які за ним заїжджали, а ввечері він повертався. Також сусіди, на протязі всього часу бачили, як він вранці йшов на роботу, а ввечері повертався додому. Часто його бачили у дворі і в обідній час. ОСОБА_2 і ОСОБА_4 справляли враження дружної сім`ї, і сусіди їх неодноразово зустрічали в магазинах їх мікрорайону, на продовольчих і промтоварних ринках. Вони спільно відвідували загальні збори мешканців їх будинки (т. 3 а.с. 190-192).

У судовому засіданні 30.03.2021 року судом були допитані свідки ОСОБА_2 ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 .

Свідок - ОСОБА_12 , який був другом та товаришем по службі померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , повідомив суд про те, що він був знайомий зі ОСОБА_4 з 90-их років, ОСОБА_4 був офіцером, військовослужбовцем, потім він був начальником ОСОБА_4 . ОСОБА_4 був одружений з ОСОБА_2 , він проживав у квартирі АДРЕСА_12 . З якого року ОСОБА_4 був одружений не знає, однак точно десь з 2000-их років. ОСОБА_12 зазначив, що він приходив у гості до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_12 . Вони дружили, ОСОБА_4 любив випити, у зв`язку з чим, іноді, після рибалки та охоти, його приходилось приводити до дому. Приблизно 7-8 років тому ОСОБА_4 вже був з ОСОБА_2 , коли він приходив до них у гості, ОСОБА_2 там жила з ним разом, як дружина, він вважав її дружиною. Більше двох років перед смертю ОСОБА_2 лікувала ОСОБА_4 як дружина, у нього були хворі нирки гемодіаліз. ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_2 їздив на рибалку, завжди разом з нею, на полювання дружину не брав.

Також свідок ОСОБА_12 вказував на те, що ОСОБА_4 розповідав йому, що вони з дружиною ОСОБА_2 купили позашляховик, що б їздити на полювання. ОСОБА_4 дуже полюбляв полювання, за рік до смерті купив для полювання приладдя.

Крім того, свідок ОСОБА_12 зазначив, що вони зі ОСОБА_4 щільно стали спілкуватися 7-8 років тому, до цього були просто знайомі, так як разом служили, потім спілкувались на полюванні. На полювання їздили на його автомобілі CHEVROLET NIVA. Через півроку як ОСОБА_4 почав працювати у них в академії, вони почали їздити на полювання. На роботі ОСОБА_4 завжди був охайний, доглянутий, добре вдягнутий, хвалив дружину ОСОБА_2 як гарного спеціаліста в стоматології, рекомендував її як лікаря.

Свідок ОСОБА_21 , який є сусідом у будинку АДРЕСА_13 , повідомив суд про те, що він купив квартиру у даному будинку у 2001 році, у 2004 році вселився у квартиру, з 2005 року почав проживати у квартирі по АДРЕСА_13 . З 2004 року ОСОБА_4 проживав у цьому будинку разом з ОСОБА_2 як чоловік та дружина. ОСОБА_4 був мисливцем, у нього була мисливська собака. Свідок ОСОБА_21 часто бачив як ОСОБА_4 гуляє з собакою, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 разом виходили та гуляли разом. Квартира АДРЕСА_12 належить ОСОБА_2 . Свідок ОСОБА_21 вказував, що у квартирі він не був, але часто зустрічав разом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , заходили та виходили з квартири разом. Свідок ОСОБА_21 близько познайомився зі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у березні 2006 року, спілкувались в парадній. Свідок ОСОБА_21 був головою правління ОСББ будинку № 9/4 по вулиці Палубній в місті Одесі з 2016 по 2020 р.р.

Свідок ОСОБА_10 , який є батьком ОСОБА_2 , повідомив суд про те, що ОСОБА_4 він знав з 1993 року, коли вони разом з ним працювали в Інституті сухопутних військ. У 2004 році ОСОБА_4 переїхав до ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_12 , і вони жили як чоловік та дружина, у 2018 році вони одружились. Свідок ОСОБА_10 був проти їх стосунків, ОСОБА_4 полюбляв полювання, рибалку та випити. Всі свята вони святкували разом, всією сім`єю. Син ОСОБА_4 від першого шлюбу - ОСОБА_3 до них не приходив. ОСОБА_4 багато грошей витрачав на своє хобі, донька ОСОБА_2 часто просила про грошову допомогу.

Також свідок ОСОБА_10 зазначив, що на погашення кредиту, приблизно у 2009 році, вони надали ОСОБА_4 та ОСОБА_2 40 000,00 грн., на покупку автомобіля вони також надали 4 000,00 доларів США. Свідок ОСОБА_10 вказав, що вони допомагали на ремонт у квартирі АДРЕСА_12 , у 2004 році ремонт вже закінчували робити, приблизно рік робили ремонт. ОСОБА_2 приходила у гості до ОСОБА_4 на Адміральський проспект де він проживав разом зі своєю матір`ю, а у 2004 році ОСОБА_4 переїхав до ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_12 .

Свідок ОСОБА_9 , який є братом ОСОБА_2 , повідомив суд про те, що він був знайомий зі ОСОБА_4 з 1992 року, з 2004 року ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_12 , у 2018 році вони

одружились. З 90-их років ОСОБА_4 був командиром у військовому училищі, він зловживав спиртними напоями. Зі слів сестри ОСОБА_2 , свідку відомо, що у них зі ОСОБА_4 був спільний бюджет. Сім`ю витягувала ОСОБА_2 , а у ОСОБА_4 було затратне хобі полювання. Свідок ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_4 періодично позивач у нього гроші 50-100 доларів США на патрони і завжди віддавав йому борг. У жовтні 2018 року ОСОБА_2 позичила у нього гроші, ОСОБА_4 вже тяжко хворів, але він хотів купити добрий автомобіль. Свідок ОСОБА_9 вказав, що він позичив 6 000,00 доларів США на купівлю автомобіля. У ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був автомобіль CHEVROLET NIVA, який вони купували у кредит, кредит погашали разом, гроші на погашення кредиту позичали у батьків - ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , приблизно 40 000,00 грн. Свята святкували нечасто, але ОСОБА_4 приходив до них у гості. Їх сім`я - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , їх з ОСОБА_2 батьки, його - ОСОБА_9 сім`я іноді зустрічались. Іноді зустрічались з батьками ОСОБА_4 , вони були на похоронах їх ОСОБА_2 та ОСОБА_9 матері. ОСОБА_9 також зазначив, що 6 000,00 доларів США, які він позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на покупку автомобіля MITSUBISHI PAJERO, йому не повернули. У квартиру АДРЕСА_12 , свідок перший раз прийшов у 2005 році. У ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був спільний побут, вони разом ходили до магазину, разом робили покупки, разом розраховувались. ОСОБА_4 купував дорогі речі, зброю, обладнання для полювання, патрони, їздив на полювання 4-6 разів за сезон, сезон триває 7 місяців. У ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була мисливська собака. Також ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у 2004-2005 р.р. разом купували диван у квартиру АДРЕСА_12 , телевізор купив він свідок ОСОБА_9 , потім ОСОБА_2 віддала йому гроші.

Свідок ОСОБА_22 , яка є подругою ОСОБА_2 , повідомила про те, що знає ОСОБА_4 з кінця 90-их років, її з ним познайомила ОСОБА_2 . У 2004 році ОСОБА_2 робила ремонт у квартирі АДРЕСА_12 , вона їй допомагала переїжджати у квартиру у 2004 році. Взимку 2004 року ОСОБА_4 у цій квартирі святкував свій день народження, у квартирі були його речі, собака, зброя, вудки. Свідок повідомила, що вона влаштувала ОСОБА_4 на роботу охоронцем до банку «Південний», потім його звідти вигнали за п`янку. Приблизно у 2004-2005 р.р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 приходили до неї у гості. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 жили як сім`я, реєстрації шлюбу не надавали значення, вони робили разом закрутки, разом ходили на базар, разом робили усі покупки. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зустрічали з кінця 90-х років. Свідок ОСОБА_22 вказала, що зі ОСОБА_4 вона знайома до 2002 року, познайомила їх ОСОБА_2 у квартирі на АДРЕСА_11 , де раніше жила ОСОБА_2 , потім, у 2004 році ОСОБА_2 переїхала до квартири на Палубну. Свідок це точно пам`ятає, так як у свідка у той час помер дідусь, а взимку 2004 року там у квартирі на ОСОБА_23 вже проживав ОСОБА_4 , вона його там постійно бачила, там були його особисті речі.

Свідок ОСОБА_20 , яка є співробітницею ОСОБА_2 по роботі, повідомила суд про те, що вона знайома з ОСОБА_2 з 1987-1989 р.р., ОСОБА_4 приходив до них на роботу, він у них лікував зуби, вона була в гостях у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 2000-их років, вони спілкувались. ОСОБА_2 , у 2012-2014 р.р., після того як ОСОБА_4 захворів, пішла на Ѕ частину ставки заробітної плати. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 жили разом, відносини були рівними, сварок не було, ОСОБА_4 не хотів та не любив лікуватися. У квартирі АДРЕСА_12 ремонт робили у 2003-2004 р.р., вона , свідок, приходила подивитись, так як у неї також був ремонт. Свідок зазначила, що ОСОБА_4 вперше вона побачила у квартирі на ОСОБА_23 приблизно у 2004-2006р.р., точно не пам`ятає, він там вже проживав, у квартирі ходив у домашньому одягу.

Свідок ОСОБА_19 , яка є сусідкою у будинку АДРЕСА_13 , проживає на 5-му поверсі у цьому будинку, повідомила про те, що знає ОСОБА_2 з 90-их років, ОСОБА_2 працювала у лікарні Водников, свідок з ОСОБА_2 спілкувався по роботі. Влітку 2004 року ОСОБА_2 вже переїхала до квартири АДРЕСА_12 , взимку 2004 року там вже проживав ОСОБА_4 , і вони з ОСОБА_2 проживали разом. Свідок повідомила, що зі ОСОБА_4 вона спілкувалась кожного дня зранку і ввечері, оскільки вони гуляли з собаками, ОСОБА_4 проживав на вулиці Палубній постійно.

Також свідок ОСОБА_19 повідомила про те, що ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями, після полювання його взагалі заносили до дому, вона, свідок, допомагала виводити його із запою, робила уколи, ставила йому капельниці, у нього були хворі нирки. Свідок ОСОБА_19 вказав, що вона переїхала у будинок АДРЕСА_13 , у 2008 році, однак до цього часу приходила кожний день, дивилася квартиру ОСОБА_2 та її ремонт.

У судовому засіданні 18.05.2021 року судом були допитані свідки ОСОБА_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 .

Свідок - ОСОБА_7 , яка була рідною сестрою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , повідомила суд про те, що ОСОБА_2 у 2004-2005 р.р. стала проживати у квартирі АДРЕСА_12 , ОСОБА_4 разом з нею не проживав. Свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона намагалась лікувати ОСОБА_4 від алкоголізму, у нього були запої приблизно 1-2 рази на місяць, у 2004-2006 р.р. він проживав у себе вдома на Адміральському проспекті разом з матір`ю, у 2011-2012 р.р. він їздив до своєї шкільної любові ОСОБА_15 , але у 2012 році вона померла, а квартиру по АДРЕСА_11 він здавав в оренду.

Також свідок ОСОБА_7 вказала, що вкінці 2013 року вона почула про ОСОБА_2 , вони разом зі ОСОБА_4 зловживали алкогольними напоями, у 2005-2006 р.р. ОСОБА_2 закодувалась та не пила. ОСОБА_4 приходив до ОСОБА_2 у квартиру на ОСОБА_23 , коли вона робила ремонт та іноді у неї залишався, вони то сварилися, то мирилися, він то приходив, то йшов. У 2014 році їй подзвонила ОСОБА_2 та сказала, що ОСОБА_4 без свідомості. ОСОБА_2 на ньому економила гроші. У 2015-2016 р.р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 почали проживати разом, однак це була не сім`я, а клуб по інтересам, у них був роздільний бюджет. ОСОБА_4 займався полюванням, здавав в оренду квартиру за 300-500 доларів США та працював, приблизно 1000 доларів США він заробляв на місяць, готував собі сам, сам собі гладив речі.

Свідок ОСОБА_7 зазначила, що у ОСОБА_4 був автомобіль CHEVROLET NIVA, який вони купував у кредит у 2007 році, потім він його продав за 7 500,00 доларів США, позичив ще 3 000,00 доларів США та купив автомобіль MITSUBISHI PAJERO.

Крім того, свідок ОСОБА_7 вказувала на те, що вона з матір`ю - ОСОБА_1 не знали, що ОСОБА_4 збирається одружитися, він їм сам сказав, коли вже одружився з ОСОБА_2 , вони були проти цього шлюбу. ОСОБА_4 хотів, щоб мати - ОСОБА_1 переоформила на нього квартиру на Адміральському проспекті.

Свідок ОСОБА_7 повідомила, що вона приходила у гості до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_12 , тільки тоді, коли їй дзвонила ОСОБА_2 , щоб рятувати брата від алкоголізму. Батьків ОСОБА_2 свідок бачила декілька разів, на похоронах матері ОСОБА_2 . ОСОБА_4 грошової допомоги не потребував, він зловживав спиртними напоями, у нього дійсно були проблеми з алкоголем.

Свідок ОСОБА_17 , яка є подругою матері померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , повідомила про те, що вона знає сім`ю ОСОБА_25 з 1984 року, ОСОБА_4 проживав з матір`ю ОСОБА_1 на Адміральському проспекті, у 2009 році свідок декілька днів проживав у ОСОБА_1 , і ОСОБА_4 був вдома. У 2012-2013 р.р. ОСОБА_4 жив з однокласницею, яка померла. У ОСОБА_4 були проблеми з алкоголем, він лежав у клініці Віта, потім там працював масажистом.

Свідок ОСОБА_24 , яка є консьєржем у будинку на АДРЕСА_14 , де проживає мати померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 повідомила про те, що знає ОСОБА_1 з 2012 року, у 2012 року ОСОБА_4 допомагав їм носити тяжкі речі, з лютого 2012 р. по травень 2012 р. він проживав разом з матір`ю на АДРЕСА_14 . У ОСОБА_4 був автомобіль сірого кольору, він їздив на полювання та рибалку. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 часто приходили до матері ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_8 , який є чоловіком сестри померлого ОСОБА_4 ОСОБА_7 , повідомив суд про те, що ОСОБА_4 він знав з 1989 року, коли він одружився з його - ОСОБА_4 сестрою, спілкувався з ним, у них були дружні стосунки. Вони разом зі ОСОБА_4 разом їздили на полювання, у 2000 році ОСОБА_4 купив автомобіль CHEVROLET NIVA, він жив на Адміральському проспекті.

Свідок ОСОБА_8 зазначив, що з ОСОБА_2 він познайомився після 2008 року, у 2003 році ОСОБА_4 розлучився, у нього були жінки, у 2013 році ОСОБА_4 вже проживав у ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_12 . ОСОБА_4 лікували від алкоголізму проти його волі у клініці ОСОБА_26 , потім він там працював і заробітну плату йому платила його мати. ОСОБА_4 з 2012 року здавав квартиру в оренду, у 2011 році він жив на проспекті ОСОБА_27 з ОСОБА_15 , яка у 2012 році померла. УОСОБА_4 був автомобіль ОСОБА_28 , який він продав у 2007 році за 3500 доларів США, та взяв у кредит автомобіль CHEVROLET NIVA, який продав за 7 500 доларів США, а у 2018 році за 10 500 доларів США купив автомобіль MITSUBISHI PAJERO.

Свідок ОСОБА_8 вказував на те, що з ОСОБА_2 ОСОБА_4 проживав з 2013-2014 р.р., свідок заходив до них у квартиру АДРЕСА_12 , привозив їм їжу. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 проживали разом, однак спільного бюджету у них не було, ОСОБА_4 покупав зброю для полювання за свої кошти, у нього було багато дорогої зброї за 1 000 доларів США, декілька штук. ОСОБА_4 зловживав алкогольними напоями, коли він перебував у запої, свідок з дружиною його забирали, він міг тиждень проживати у матері, йому ставили капельниці, ОСОБА_4 нічого не казав про те, що він хоче одружитися, вони це не обговорювали.

У судовому засіданні 18.05.2021 року судом було допитано в якості свідка позивача - ОСОБА_1 , відповідно до ст. 92 ЦПК України.

Так, свідок ОСОБА_1 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_4 , повідомила про те, що у 2004 році вона побачила, що ОСОБА_4 йде в обнімку з ОСОБА_2 , і вони пішли у її під`їзд, а вранці він прийшов до дому. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 разом зловживали алкогольними напоями, потім ОСОБА_2 закодувалась, і вони перестали разом пити. Постійно ОСОБА_4 та ОСОБА_2 почали жити з 2016 року. У 2014 році ОСОБА_2 давала ОСОБА_4 якісь ліки.

Свідок ОСОБА_1 зазначила про те, що з 2012 року він здавав квартиру на Адміральському проспекті. На питання суду, де проживав ОСОБА_4 , коли здавав квартиру, ОСОБА_1 ухилилась від відповіді.

Також свідок ОСОБА_1 вказувала на те, що грошові кошти ОСОБА_4 знаходились у ОСОБА_2 , він їх у неї зберігав. ОСОБА_1 хотіла купити йому нирку.

У судовому засіданні 15.06.2021 року судом було допитано в якості свідка відповідача ОСОБА_3 , відповідно до ст. 92 ЦПК України.

Так, свідок ОСОБА_3 , який є сином померлого ОСОБА_4 , повідомив суд про те, що його батько проживав на Адміральському проспекті, де він з ним і бачився, відносини з ним він підтримував, відносини були добрі. У 2007 році батько купив автомобіль CHEVROLET NIVA, до цього був автомобіль ОСОБА_28 . У 2008-2010 р.р. батько проживав на Адміральському проспекті, а з 2012 року квартиру на Адміральському проспекті батько здавав в оренду, і де точно він проживав свідок не знає, у той період вони з ним зустрічались на вулиці. Потім батько проживав у бабусі на АДРЕСА_14 . З ОСОБА_2 батько був знайомий давно, вони то були разом, то окремо, однак сімейним життям це важко назвати. У 2016-2017 р.р. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вже точно проживали разом у квартирі АДРЕСА_12 . Відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були не теплі, вони проживали як приятелі, друзі, а не як чоловік та дружина. З 2017 року ОСОБА_4 рідше зловживав алкогольними напоями.

Таким чином, виходячи з показань свідків, які є родичами, знайомими та друзями, як зі сторони позивача так і зі сторони відповідачів, можна зробити висновок, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знайомі давно, спільно проживали як жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 грудня 2004 року по 18 жовтня 2018 року, тобто до моменту реєстрації їх шлюбу, проживали вони у квартирі АДРЕСА_12 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 29.03.2004 року.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 почали спільно проживати з 2013 року, та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно стали проживати з 2016 року, однак вони проживали не як сім`я, а проживали як друзі та приятелі, а до цього часу ОСОБА_4 просто приходив до ОСОБА_2 у гості, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не підтверджені ніякими доказами, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про спільне проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Показання свідка ОСОБА_17 , яка є подругою матері померлого ОСОБА_4 , про те, що ОСОБА_4 проживав з матір`ю ОСОБА_1 на Адміральському проспекті, оскільки у 2009 році свідок декілька днів проживала у ОСОБА_1 , і ОСОБА_4 був вдома, не свідчить про те, що ОСОБА_4 постійно спільно не проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Показання свідка ОСОБА_24 , яка є консьєржем у будинку на АДРЕСА_14 , де проживає мати померлого ОСОБА_4 , про те, що у 2012 року ОСОБА_4 допомагав їм носити тяжкі речі, і з лютого 2012 р. по травень 2012 р. він проживав разом з матір`ю на АДРЕСА_14 , також не свідчить про те, що ОСОБА_4 постійно спільно не проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а відвідування матері ОСОБА_1 не впливає на проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 разом.

З наявних в матеріалах справи фотокарток можна зробити висновок, що з грудня 2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсно разом проживали, вели спільне господарство, ходили у гості до родичів та друзів, разом святкували свята, їздили на полювання, у них була собака мисливської породи, яка проживала з ними, що також підтвердили свідки, тобто мали усталені відносини, що притаманні подружжю (т. 2 а.с. 90-95).

Згідно виписок з медичних карток, які містяться у матеріалах справи та були додані до матеріалів справи ОСОБА_2 , у ОСОБА_4 була хронічна хвороба нирок, з 2010 по 2019 р.р. періодично проходив лікування (т. 2 а.с. 96-103).

Зі змісту дозволів на придбання рушниці від 09.10.2012 року, від 16.09.2013 року та від 02.04.2015 року, виданих на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що адресою проживання ОСОБА_4 зазначено - АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 157-159).

Зі змісту рапортів ст. інспектора Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 28.08.2016 року, 15.05.2017 року, вбачається, що ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_3 (т. 3 а.с. 152-153).

Також, при вирішенні питання щодо спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_4 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбусуд приймає до уваги і те, що рідна сестра померлого ОСОБА_4 ОСОБА_29 з 2001 року, її чоловік ОСОБА_8 з 2008 року, ОСОБА_30 з 2011 року, син померлого ОСОБА_4 ОСОБА_3 з 2013 року, лікувалися у ОСОБА_2 як лікаря стоматолога, що підтверджується медичними картками стоматологічного хворого (т. 3 а.с. 155-158).

Зі змісту колективних звернень від мешканців будинку АДРЕСА_11 на ім`я Прокурора Київського району м. Одеси та ім`я голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.12.2015 року щодо зобов`язання ОСОБА_4 в терміновому порядку прибрати гараж з території дитячого майданчика, вбачається, що квартиру АДРЕСА_15 ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_1 декілька років здають в оренду, громадянська дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_2 проживала у другій парадній у квартирі АДРЕСА_16 , яку також декілька років здають в оренду. ОСОБА_4 зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_2 проживають по АДРЕСА_4 і машину ставлять там у підземному паркінгу (т. 2 а.с. 107-108, 116-117).

Крім того, зі змісту колективного звернення від мешканців будинку АДРЕСА_11 на ім`я Одеського міського голови, директора Управління архітектури та містобудівництва ОМР, голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради щодо зобов`язання ОСОБА_4 в терміновому порядку прибрати гараж з території дитячого майданчика, вбачається, що на території дитячого майданчика знаходиться металевий гараж, яким користується ОСОБА_4 , який вже тривалий час (більше семи років) постійно проживає у новому будинку по АДРЕСА_13 , разом зі своєю громадянською дружиною ОСОБА_2 . Громадянська дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_2 також є власником квартири АДРЕСА_16 їх будинку, однак також тривалий час тут не проживає (т. 2 а.с. 114-115).

Зі змісту довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію) вбачається, що у квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 , зареєстровані: з 23.12.2005 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_4 , з 12.02.2019 року - ОСОБА_3 , особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 84).

Згідно довідки КП «ЖКС «Вузівський» №988 від 18.07.2019 року ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_8 , з 23.12.2005 року по день смерті, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (т. 1 а.с. 83).

Згідно акту співвласників будинку АДРЕСА_13 , завіреного головою ОСББ «Палубне», за №44/19 від 01.08.2019 року, у період з грудня 2004 року по червень 2019 року у квартирі АДРЕСА_12 проживали та вели спільне господарство ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 74).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з тим, суд не приймає в якості належних доказів довідку КП «ЖКС «Вузівський» №988 від 18.07.2019 року та акт співвласників будинку АДРЕСА_13 , за №44/19 від 01.08.2019 року, оскільки вони суперечать один одному, з їх змісту неможливо достовірно встановити адресу проживання ОСОБА_4 .

Посилання ОСОБА_1 в якості доказу того, що її син ОСОБА_4 проживав разом з нею, на довіреність, видану 31.05.2005 року на три роки ОСОБА_4 на ім`я матері ОСОБА_1 , посвідченої приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу Сегенюком В.М., відповідно до якої, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 керувати та розпоряджатися усім його майном, чим б воно не було і де б воно не знаходилось, не свідчить про те, що ОСОБА_4 постійно спільно не проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Крім того, згідно пояснень сторін, ця довіреність була видана його матері виключно для продажу належної ОСОБА_4 кватири АДРЕСА_9 .

Згідно ст. 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя, при цьому укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов`язковою умовою для створення їхньої сім`ї. Сім`я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

І хоча проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім`єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов`язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов`язків подружжя.

Встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка і жінки, без реєстрації шлюбу, має юридичне значення з огляду на час придбання спірного майна.

Цивільний шлюб це відносини жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю та при цьому не є одруженими.

Згідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки і чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього кодексу.

Отже, з урахуванням показань свідків, зважаючи на наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у період з 01 грудня 2004 року по 18 жовтня 2018 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Правовий статус майна, набутого особами в цивільному шлюбі, є таким самим, як і правовий статус майна подружжя, тобто спільна сумісна власність. Відповідно до норм законодавства поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, відбувається згідно з положенням гл.8 СК України.

Таким чином, поділ майна осіб, які перебувають у цивільному шлюбі, повністю прирівняно до поділу майна подружжя, яке офіційно оформило свої стосунки.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судовим розглядом встановлено, що 20.07.2007 року тобто в період фактичного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 з метою придбання автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» 2007 року випуску, р/н НОМЕР_4 .

Кредит було погашено 05.05.2009 року, що підтверджується відповіддю АТ «УкрСиббанк» на виконання вимог ухвали суду (т.3 а.с. 177).

09 жовтня 2018 року ОСОБА_4 видав на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_5 довіреність строком на шість місяців, посвідчену приватним нотаріусом ОМНО Сегенюком В.М., на право розпоряджатися з правом продажу за ціну та за умови на свій розсуд, міни, здачі в оренду, страхування, належним йому автомобілем марки «CHEVROLET NIVA» 2007 року випуску, р/н НОМЕР_4 (т. 1 а.с. 70).

24 жовтня 2018 року, тобто у період перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_4 було придбано транспортний засіб автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

27 жовтня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу автомобіль марки «CHEVROLET NIVA» 2007 року випуску було перереєстровано на іншого власника (т. 2 а.с. 149).

Посилання ОСОБА_1 на те, що кредит за автомобіль марки «CHEVROLET NIVA» виплачувався її сином - ОСОБА_4 особисто, а автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO» було придбано її сином - ОСОБА_4 з продажу автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» та з його особистих заощаджень, судом до уваги не приймається, виходячи з наступного.

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_4 з 16.11.2004 року був прийнятий на роботу до ТОВ «СКВО» на посаду охоронця, звільнений 20.12.2004 року за власним бажанням, 01.04.2008 року був прийнятий на роботу на посаду масажиста до ТОВ МЛЦ «Віта», 28.02.2010 року звільнений за згодою сторін (т. 1 а.с. 239).

Разом з тим, доказів розміру його заробітної плати за час роботи суду надано не було, клопотань про витребування відповідних доказів під час розгляду справи не заявлено.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що після 28.02.2010 року ОСОБА_4 десь працював.

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Одеській області на виконання вимог ухвали суду, ОСОБА_4 перебував на обліку вГоловному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з 01.01.2007 по 31.07.2019. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 7266 від 06.07.2019 року.За весь час перебування на обліку в Головному управлінні отримав пенсійних виплат на загальну суму 551911,45 грн.

Згідно договору оренди житлової площі від 19 березня 2012 року ОСОБА_4 здавав в оренду квартиру АДРЕСА_15 . Оренда плата складала 4 200,00 грн. на місяць. Строк дії договору з 22 березня 2012 року по 22 березня 2013 року з правом продовження (т. 3 а.с. 170).

Судовим розглядом також встановлено, що ОСОБА_2 працювала лікарем стоматологом терапевтом. Зазначений факт сторонами не заперечувався.

Заробітна плата ОСОБА_2 за період з січня 2005 року по грудень 2010 року склала 76 931,58 грн. (т. 2 а.с. 79).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ОСОБА_2 , починаючи з 1998 року по 2020 рік працювала та отримувала заробітну плату, за період з 2011 року по 2019 рік сума заробітку ОСОБА_2 склала 313 340,95 грн. (т. 2 а.с. 80-83).

З урахуванням викладеного, судовим розглядом встановлено, що сторони під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за період з 01 грудня 2004 року по 18 жовтня 2018 року включно, працювали та отримували дохід.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що кредит за автомобіль марки «CHEVROLET NIVA» виплачувався її сином - ОСОБА_4 особисто, а автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO» було придбано її сином - ОСОБА_4 з продажу автомобіля марки «CHEVROLET NIVA» та з його особистих заощаджень, суд оцінює критично.

Згідно з вимогами ст.ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, ніяких доказів в обґрунтування вказаних обставин ОСОБА_1 суду надано не було.

За таких обставин, судовим розглядом встановлено, що автомобіль марки «CHEVROLET NIVA», 2007 року випуску, д/н НОМЕР_4 , був придбаний під час проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, набутий ними за спільні кошти.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 у задоволенні її позову в частині визнання спільною сумісною власністю автомобіля марки CHEVROLET NIVA, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , оскільки зазначений автомобіль було відчужено у період перебуванняОСОБА_2 та ОСОБА_4 у шлюбіу 2018 році на користь третіх осіб, і визнання цього майна спільною сумісною власністю не поновлює її права на нього та не є ефективним способом захисту.

При цьому, розписки ОСОБА_2 від 23.10.2018 року та від 15.04.2019 року про те, що вона отримала у борг грошові кошти для погашення кредиту за автомобіль марки «CHEVROLET NIVA» та покупки автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», не беруться судом до уваги, відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України, оскільки судом було витребувано оригінали вказаних розписок для необхідності проведення судової почеркознавчої експертизи, а ОСОБА_2 повідомила, що оригінали розписок були нею втрачені (т. 1 а.с. 31-33, т. 371-72).

Також судовим розглядом встановлено, що автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO» був придбаний ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вже під час перебування у зареєстрованому шлюбу, набутий ними за спільні кошти, а тому є об`єктом спільної сумісної власності, і, виходячи з правил рівності часток, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час його смерті належало по Ѕ частині вказаного автомобіля.

Таким чином, суд зазначає, що приватним нотаріусом Юрловій Олені Володимирівні було вірно видано свідоцтво про право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , як на частку у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину зазначеного автомобіля як спадкоємцю першої черги права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як спадкоємці першої черги права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають право на 2/6 частки (по 1/6 частині за кожним) легкового автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , у зв`язку з чим, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, в частині визнання за нею права власності на 1/6 частину автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.10.2018 року, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 не заявлено вимоги про відшкодування витрат по сплаті судового збору, у суду відсутні підстави покладення цих витрат на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_2 та тим, що відповідача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача - ОСОБА_3 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Коваль Наталії Вікторівни, ОСОБА_3 про визнання права власності на частку рухомого майна в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_17 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 10 жовтня 1997 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області) право власності на 1/6 частину автомобіля марки «MITSUBISHI PAJERO», 2007 року виготовлення, чорного кольору, шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2477см.куб., д/н НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 від 24.10.2018 року, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 25.12.1995 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), у період з 01 грудня 2004 року по 18 жовтня 2018 року включно.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_19 , паспорт громадянина України № НОМЕР_10 , орган, що видав 5112) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 , паспорт серії НОМЕР_8 , виданий 25.12.1995 року Приморським РВ УМВС України в Одеській області) витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.06.2021 року.

Суддя Петренко В. С.