ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/247/21 Справа № 179/897/19 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою селянського (фермерського) господарства «Стрілець»

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року

у цивільній справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Стрілець» до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року СФГ «Стрілець» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у 1998 році засновано СФГ на підставі розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 23 грудня 1998 року з метою ведення селянського (фермерського) господарства на земельній ділянці державної власності сільськогосподарського призначення площею 51,0000 га, яка розташована на території радгоспу «Пролетарій» Приорільської сільської ради (колишня назва: Пролетарська сільська рада) Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту).

З моменту створення та за весь час існування СФГ «Стрілець» здійснює ведення фермерського господарства на єдиній земельній ділянці, яка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :01:002:0298. Право постійного користування на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

26 березня 2018 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 березня 2018 року № 4-906/15-18-СГ «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», припинено право постійного користування земельною ділянкою, що перебуває у користуванні СФГ «Стрілець».

Згідно копії заяви від 06 лютого 2018 року, на підставі якої прийнято вищевказаний наказ, до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_1 із проханням скасувати право на користування земельною ділянкою площею 51 га, розташовану на території Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Зазначає, що ОСОБА_1 не має ніяких прав на спірну земельну ділянку, а Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не встановило факту належності відповідних прав ОСОБА_1 на відмову від права постійного

користування вказаною земельною ділянкою, та прийняло наказ за відсутності підстав, передбачених законодавством. Крім того, скасування права постійного користування не відноситься до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Також, чинним земельним законодавством не передбачено процедури скасування права постійного користування земельними ділянками.

З огляду на зазначене, просив суд визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 березня 2018 року № 4-906/15-18-СГ «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року у задоволенні позовних вимог СФГ «Стрілець» - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою пред`явлено до неналежного відповідача ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким рішенням СФГ «Стрілець» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначало, що ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі, оскільки саме його протиправне звернення стало підставою для винесення оспорюваного наказу. ОСОБА_1 ніколи не набував право користування земельною ділянкою та не був наділений повноваженнями щодо звернення до Держгеокадастру із заявою про припинення права користування земельною ділянкою. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не має повноважень щодо припинення права користування земельними ділянками.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та керівник Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації №356-р від 14 травня 1997 року, ОСОБА_2 27 жовтня 1998 року видано Державний акт на право постійного користування землею, площею 51 га на території Приорільської сільської ради Драгоманівського району Дніпропетровської області, для ведення селянського господарства серії ДП, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землю за номером МД 504.

Після отримання громадянином - засновником Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, останньою засновано Селянське (фермерське) господарство "Стрілець" (далі - СФГ "Стрілець"), яке зареєстроване як юридична особа.

Тобто у правовідносинах користування земельною ділянкою, з дня державної реєстрації СФГ, воно набуло права та обов`язки землекористувача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 26 березня 2018 №4-906/15-18-СГ припинено право постійного користування земельною ділянкою державної власності сільськогосподарського призначення площею 51,0000 га, яка розташована на території Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, на підставі Державного акта на право постійного користування землею серія ДП від 27 жовтня 1998 року, виданим ОСОБА_2 для ведення селянського господарства на підставі розпорядження голови райдержадміністрації Магдалинівського району Дніпропетровської області від 14 травня 1997 №356-р, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею МД №504 та переведено до земель запасу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України (2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15 грудня 2017 року). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду

у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

Виходячи зі змісту позовних вимог, СФГ «Стрілець» звертається до суду із єдиною вимогою про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про припинення права постійного користування земельною ділянкою. Звідси належним суб`єктним складом, а відтак сторонами спору є СФГ «Стрілець» та Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 як неналежного відповідача у справі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що саме через протиправне звернення ОСОБА_1 було постановлено Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області оспорюваний наказ, не є підставою для визначення ОСОБА_1 відповідачем у спірних правовідносинах.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі за позовом СФГ «Стрілець» до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою підлягає закриттю, з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно ст. 20 ГПК України, за змістом пунктів 1, 6 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Аналогічні висновки викладені у Постанові Великої Палата Верховного Суду від 13 березня 2018 року справа № 348/992/16-ц.

З огляду на зазначене, вимоги СФГ «Стрілець» до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у справі в цій частинні підлягає закриттю.

За таких обставин, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині вирішення позовних вимог до СФГ «Стрілець».

Керуючись ст.ст. 255, 256, 367, 368, 374, 377, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу селянського (фермерського) господарства «Стрілець»- задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог селянського (фермерського) господарства «Стрілець» до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою - скасувати.

Провадження у справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Стрілець» до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області про визнання недійсним наказу про припинення права постійного користування земельною ділянкою - закрити.

В решті рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: Н.М. Деркач

М.М. Пищида