Справа № 307/625/14-ц
Провадження № 6/307/68/21
УХВАЛА

17 червня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку

В С Т А Н О В И В:

АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду з вищевказаною заявою.

Посилається на те, що 18.03.2014 Тячівським районним судом ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «УКРСИББАНК» стягнуто заборгованості за кредитним договором у розмірі 26743.52 грн та судові витрати у сумі 267.44 грн солідарно.

На підставі зазначеного рішення Тячівським районним судом 07.04.2014 видано виконавчий лист № 307/625/14-ц, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» є стягувачем, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 боржниками.

Після отримання, вищезазначений виконавчий лист про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано на виконання до Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

01.06.2016 АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Юридична фірма «Дельта М» було укладено договір про надання послуг здійснювати дії спрямовані на сприяння погашенню наявної заборгованості боржників перед замовником (АТ «УКРСИББАНК») за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 21.12.2005 року.

Згідно довідки Тячівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області № 681/189-38 від 03.04.2020 у базі даних АСВ «АРХІВ» за № ВП 47909010 на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 307/625/14-ц виданий 07.04.2014 Тячівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу по кредиту у розмірі 27010.96 гривень. Державним виконавцем, згідно бази даних АСВП «АРХІВ», 30.06.2016 сформована постанова про повернення виконавчого документа, копії якої з оригіналом виконавчого листа надіслано стягувачу ПАТ «УкрСиббанк». Однак, згідно заяви стягувача, постанова про повернення виконавчого документа разом з оригіналом виконавчого листа 307/625/14-ц виданого 07.04.2014 Тячівським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» боргу по кредиту у розмірі 27010.96 грн, на адресу стягувача не надходила. Тобто даний виконавчий лист втрачено при пересилці поштою.

Дані обставини спричинили пропуск строків для повторного пред`явлення виконавчого листа до державної виконавчої служби.

Отже, станом на сьогодні рішення Тячівського районного суду від 18.03.2014 по цивільній справі № 307/625/14-ц фактично не виконано. При цьому із-за втрати під час поштової пересилки оригінала виконавчого листа № 307/625/14-ц від 07.04.2014, стягувач АТ «УКРСИББАНК» в теперішній час фактично позбавлений можливості здійснити процедуру повторного звернення рішення суду до примусового виконання з ОСОБА_2 , заборгованості за кредитним договором шляхом повторного пред`явлення виконавчого документа на виконання до відділу державної виконавчої служби.

Просить поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, видати дублікат виконавчого листа та розглянути заяву у відсутності їхнього представника.

Заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву АТ «УКРСИББАНК» суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2014 Тячівським районним судом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УКРСИББАНК» стягнуто 26743.52 грн та 267.44 грн судових витрат солідарно.

Сьомого квітня дві тисячі чотирнадцятого року Тячівським районним судом було видано виконавчий лист, із строком пред`явлення його до виконання до 4.04.2015 року.

1 червня 2016 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Юридична фірма «Дельта М» було укладено договір про надання послуг здійснення дії спрямованих на сприяння погашенню наявної заборгованості боржників перед замовником (АТ «УКРСИББАНК») за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 21.12.2005 року.

За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15 та ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 частини 1-4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ч.ч. 1, 2 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 42 ч. 1 п. 2 цього ж Кодексу визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.

З приписів ст. 76, ст. 77 ч.ч. 1, 2, ст. 78, 79, 80 ч. 2, ст. 81 ч.ч. 1, 5, 6, ст. 83 ч. 1 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 95 ч. 1 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог п. 17.4. Перехідних положень ЦПК України, суд може видати дублікат виконавчого документа лише у тому разі якщо стягувач або держаний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 433 ч. 2 ЦПК України визначено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно ч. 1 до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом 04.04.2014, Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно до вимог ст. 12 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», від 2.06.2016, який набрав законної сили 5.10.2016 - виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до довідки начальника Тячівського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції Закарпатській області № 681/189-38 від 03.04.2020 державним виконавцем, згідно бази даних АСВП «Архів», 30.06.2016, сформована постанова про повернення виконавчого документа, копія якої з оригіналом виконавчого листа надіслано стягувачу ПАТ «УкрСиббанк».

Отже стягувач мав право повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 30.06.2019 року. Однак доказів того що виконавчий лист повторно пред`являвся до виконання, або що строк пред`явлення його до виконання переривався у встановленому законом порядку суду надано не було.

Представником заявника не наведено вагомих причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. З 2016 року до 27.05.2021 р. стягувачем не вживалися заходи для виконання рішення суду, відсутні будь-які докази про те, що він цікавився ходом виконання рішення суду або з`ясовував місце знаходження виконавчого листа чи причини його невиконання.

Окрім довідки виконавчої служби від 3.04.2020 у матеріалах відсутні будь-які документи про вчинення якихось дій з приводу виконання рішення суду, навіть листування стягувача адресованого боржнику, з державною виконавчою службою, тощо.

За таких обставин, представником заявника не наведено ні підстав для продовження строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, ні належних і достатніх доказів для пред`явлення його до виконання ,та відповідно видачі дублікату.

Тому керуючись ст. 433 ЦПК України, ст. 12 Законом України «Про виконавче провадження» в редакції станом 19.01.2019 суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «УкрСиббанк» відмовити.

Судові витрати покласти на заявника.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут