Справа № 296/1173/21
У Х В А Л А

Іменем України

15 лютого 2021 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Драч Ю.І. розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним договору, стягнення заборгованості та витребування майна з незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним договору оренди автомобіля № 02/12/20 від 02.12.2020, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , стягнення заборгованості за договором оренди на суму 204209,34 грн. та витребування майна з незаконного володіння.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до п. 3Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24.10.11р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених устатті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до ч. 2ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

Відповідно до ч. 2ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до п.12 ч.1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції господарських судів також віднесено розгляд справ у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (в тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

У позові зазначено, що позивач та один з відповідачів є фізичними особами- підприємцями та договір, який позивач просить суд визнати недійсним був укладений між фізичними особами-підприємцями, а не між фізичними особами, а тому цей спір належить розглядати в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та приймаючи до уваги, що між сторонами фактично виник спір між фізичними особами-підприємцями під час здійсненнями ними господарської діяльності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5ст. 186 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із даним позовом до відповідного господарського суду за правилами положень ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.19,186 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним договору, стягнення заборгованості та витребування майна з незаконного володіння.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до Господарського суду за правилами положень ГПК України в порядку господарського судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю. І. Драч