Справа №333/2835/20
Провадження № 2/333/212/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.12.2019 р. позивач звернувся до відповідача з метою отримання послуг з сприяння працевлаштування у Данії, відповідач зобов`язався таку послугу надати, в результаті чого було укладено договір про надання інформаційно-консультативних послуг №1367/19-12-19. У відповідності до умов вказаного договору, позивач сплатив на користь відповідача 9 375 грн., та 93,75 грн. за послуги банку. Позивач стверджує, що до теперішнього часу жодних послуг із сприяння працевлаштування в Данії, чи інформаційно-консультативних послуг згідно вказаного договору, відповідач позивачу не надав, відповідач прийняв у позивача замовлення на виконання послуги із працевлаштування в усній формі та до теперішнього часу ніяких документів від позивача не запитав. Позивач стверджує, що послуга за договором не надана, порушено строки надання послуги, отже позивач має право розірвати договір та стягнути з відповідача збитки на суму 9468,75 грн. та неустойку в розмірі 18843,75 (станом на 05.03.2020 р. 9 375 грн. х3 %х67 день). Позивач зазначає що попередній розрахунок суми судових витрат який понесе позивач наступний: консультації з приводу даної суперечки 200 ,00 грн., кількість часу 40 хв.; підготовка та складання позовної заяви, збирання та аналіз письмових доказів вартість послуги- 1200,00 грн. кількість часу 1,5 год.; складання заяв, клопотань, скарг, тощо в залежності від складності та витрат часу від 200 до 2000 грн.; представництво адвоката в судовому засіданні в залежності від витрат часу від 700 до 1500 грн. Позивач вважає що послуга за договором не надана, порушено строки надання послуги, та просить розірвати договір № 1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультативних послуг від 19.12.2019 р. укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача збитки в сумі 9468,75 грн та неустойку в сумі 18 843,75 грн. за прострочення виконання за Договором № 1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультативних послуг від 19.12.2019 р., стягнути з відповідача судові витрати.

03.08.2020 року за вказаним позовом відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

15.09.2020 року до суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що з позовною заявою про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язань не згоден, вважає обставини викладені у позовній заяві такими, що не відповідають дійсності.

Відповідач зазначає, що 19 грудня 2019 року між відповідачем та позивачем був укладений договір №1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультаційних послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач доручив відповідачу надати йому послугу, а саме надати спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію), яку позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити. Вид та обсяг послуг, що відповідач був зобов`язаний надати, сторонами відрегульований та прописаний у Розділі 1 Договору №1367/19-12-19 від 19 грудня 2019 року.

Так, згідно з п.1.1. та п.1.2. Договору, послуги, що відповідач повинен був надати обмежуються наданням інформаційно-консультаційних послуг з питань трудової діяльності, укладення, виконання і припинення трудового договору, працевлаштування іноземців, правил перебування та поведінки іноземця (туриста, працівника та інше), прикордонних, митних правил, інформаційно-консультаційних послуг з питань діяльності в Україні посольств та консульств країн, що запитує замовник, також з питань діяльності посольств та консульств України в країнах, що запитує Замовник.

Позивач в підтвердження свого наміру отримати саме інформаційно-консультаційні послуги провів оплату в день його підписання в сумі 9375 грн.

Відповідно до п. 2.4. Договору, передача-приймання наданих послуг оформляється Актом приймання-передачі послуг, що підписується обома сторонами Договору.

Відповідно до п.5.1. Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за цим Договором.

Так, 19.12.2019 року позивачу були надані інформаційно-консультаційні послуги з питань трудової діяльності, укладення, виконання і припинення трудового договору, працевлаштування іноземців, правил перебування та поведінки іноземця (туриста, працівника та інше), прикордонних, митних правил, інформаційно-консультаційні послуг з питань діяльності в Україні посольств та консульств країн, що запитував позивач, також з питань діяльності посольств та консульств України в країнах, що запитував позивач.

Акт приймання-передачі послуг було направлено позивачу Новою поштою, позивач пообіцяв його підписати та направити його відповідачу. Однак позивач повернув не підписаний акт, пояснивши, що забув його підписати. Відповідач був вимушений в порядку передбаченому п.2.5. Договору підписати акт з відміткою про безпідставну відмову від підпису позивача.

Таким чином зобов`язання за договором сторонами виконані у повному обсязі. Позивачем проведено оплату, а відповідачем у той же день надані послуги у повному обсязі, відповідно до умов Договору, та станом на день подання позову Договір вже не діючий, тому не може бути розірваний судом.

Інші заяви по суті та клопотання від учасників справи не надходили.

Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2019 року між відповідачем та позивачем був укладений договір №1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультаційних послуг. Відповідно до умов зазначеного договору, позивач доручив відповідачу надати йому послугу, а саме надати спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію), яку позивач був зобов`язаний прийняти та оплатити. Вид та обсяг послуг, що відповідач зобов`язаний надати, сторонами відрегульований та прописаний у Розділі 1 Договору №1367/19-12-19 від 19 грудня 2019 року.

Так, відповідно до п.1.1 та п.1.2 вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому у відповідності до умов договору спеціальну інформацію (кваліфіковану консультацію) - послугу, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її. Послугами, що надаються виконавцем замовнику, є: інформаційні та консультаційні послуги з питань трудової діяльності, укладення, виконання і припинення трудового договору, працевлаштування іноземців, правила перебування та поведінки іноземця (туриста, працівника та інше), прикордонні, митні правила, що використовуються країнами, про які запитує замовник; інформаційні та консультаційні послуги з питань діяльності в Україні посольств та консульств країн, що запитує замовник, також з питань діяльності посольств та консульств України в країнах, що запитує замовник.

Строк надання послуг складає згідно п.2.3 договору від одного до десяти робочих днів з дня отримання виконавцем винагороди від замовника в розмірі 9375 грн. згідно п.4.1 договору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що передача-приймання наданих послуг оформляється актом приймання-передачі послуг, що підписується обома сторонами цього договору.

Відповідно до п.5.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов`язань.

Вказаний договір підписано сторонами, що не оспорюється учасниками справи.

Квитанцією від 23.12.2019 року підтверджено факт здійснення оплати позивачем в сумі 9375 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 за надання інформаційно-консультаційних послуг.

В матеріалах справи міститься акт №1367/19-12-19 здачі приймання наданих послуг по договору №1367/19-12-19 від 19.12.2019 року, підписаний в порядку передбаченому договором.

Відповідно до п.5.1. Договору, Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за цим Договором.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що предметом договору між сторонами є надання інформаційно-консультаційних послуг. Вказаний договір не містить жодного положення щодо обов`язку відповідача працевлаштувати позивача в Данії на умовах, зазначених позивачем в позовній заяві.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 251 ЦК України встановлено поняття строку та терміну. Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з ст. 252ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позовні вимоги про розірвання вищевказаного договору з підстав його невиконання задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Вказаний договір виконано в день його підписання сторонами, що підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг, що підписаний відповідно до умов договору, а також квитанцією про оплату вартості послуг відповідача.

Згідно ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Ст.907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п.5.1 укладеного між сторонами договору він може бути розірваний достроково за взаємною згодою сторін.

Як встановлено судом, договір від 19.12.2019 року виконаний відповідачем в день його підписання.

Відповідно до приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання між сторонами у справі згідно укладеного договору від 19.12.2019 року є припиненим.

Позивачем в порушення вимог статей 81 та 83 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами, що предметом укладеного з відповідачем договору є надання посередницьких послуг з працевлаштування позивача в Данії на умовах, зазначених позивачем, не надано жодного доказу на підтвердження не виконання та/або несвоєчасного виконання зобов`язань відповідачем, відтак, у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору від 19.12.2019 р. № 1367/19-12-19 про надання інформаційно-консультативних послуг слід відмовити. Вимоги про стягнення завданих позивачу збитків на суму 9468,75 грн. та неустойку в сумі 18843,75 грн. є похідними від первісної вимоги про розірвання договору, тому у їх задоволенні також слід відмовити.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст.264 ЦПК України суд повинен при ухваленні рішення вирішити питання як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення збитків та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В. Михайлова