Справа №442/6997/20
Провадження №2/442/195/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.
Позов мотивує тим, що 21 серпня 2008 року уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 04. У шлюбі з відповідачкою у них народився син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує на те, що останнім часом дружина постійно створювала безпричинні конфлікти та сварки, при цьому, він повністю забезпечував сім`ю усім необхідним, працював, алкогольні напої не вживав. 31 грудня 2019 року його дружина забрала усі свої речі та поїхала проживати в с. Гаї Нижні, тобто з того часу вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними не є можливим, а шлюб носить лише формальний характер, а тому просить такий розірвати.
У судове засідання позивач не з`явився, подавши суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечив щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася і не повідомила суду про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 13 жовтня 2020 року Дрогобицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб 21 серпня 2008 року у Виконавчому комітеті Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис № 04.
Згідно даних, викладених позивачем у позовній заяві, у шлюбі з відповідачкою у них народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, беручи до уваги те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, та забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу, та з урахуванням того, що сторони протягом тривалого часу не проживають разом, не ведуть спільного господарства, тобто фактично припинили шлюбні відносини, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який скористався своїм правом на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 серпня 2008 року Виконавчим комітетом Нижньогаївської сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис № 04.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Грицай М.М.