ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
УХВАЛА

22 червня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особи, які подали апеляційні скарги ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно з якою:

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 30 вересня 2013 року у розмірі 1 665 624,24 грн, що станом на 18 грудня 2015 року відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 70 938,00 дол. США, звернено стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 82,8 кв. м, житловою площею 52,7 кв. м, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , шляхом визнання права власності на зазначене майно за ОСОБА_1 , за вартістю предмета іпотеки згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 200 300,00 грн;

- зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики від 30 вересня 2013 року перед ОСОБА_1 виконані у повному обсязі, сторони жодних майнових претензій з приводу цього договору позики одна до одної не мають.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки закрито.

17 квітня 2019 року особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року та просив скасувати вказану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про відмову від позову, прийнято його відмову від позову. Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року про визнання мирової угоди визнано нечинною, провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2020 року частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 ; ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 26 квітня 2019 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року скасовано, а справу передано до суду апеляційної інстанції зі стадії вирішення питання про поновлення строку на апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 30 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року про визнання мирової угоди.

Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3 ; ухвалу Черкаського апеляційного суду від 30 березня 2020 року скасовано, справу передано до апеляційного суду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

25 серпня 2020 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року, яка просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, закрито на підставі статті 362 ЦПК України.

24 травня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ОСОБА_3 на її користь судовий збір за розгляд касаційної скарги від 17 серпня 2019 року.

В заяві вказує, що 04 березня 2020 року Верховний Суд задовольнив її касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 липня 2019 року. Однак, під час розгляду касаційної скарги суд не вирішив питання про судові витрати, які нею були понесені при поданні касаційної скарги, що складаються зі сплати судового збору.

27 липня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання стягнення судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року їй було відмовлено в задоволенні заяви у зв`язку з тим, що Верховний Суд не ухвалював остаточне рішення у справі за результатом розгляду спірних правовідносин.

ОСОБА_2 вважає, що оскільки судові витрати за розгляд її касаційної скарги не розподілені судом, та у зв`язку з тим, що в апеляційній інстанції розглянута по суті апеляційна скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 і даним особами відмовлено у задоволенні їх апеляційних скарг, а рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту проголошення, саме апеляційний суд має стягнути на користь заявниці судовий збір за розгляд її касаційної скарги від17 серпня 2019 року.

Заслухавши представника ОСОБА_2 адвоката Петруніної В.В., представника ОСОБА_3 адвоката Манзар Т.В., які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вказує наступне.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 квітня 2021 року було закрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом апеляційної інстанції було закрито апеляційні провадження на підставі статті 362 ЦПК України, у зв`язку з тим, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року у справі, що переглядається, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вирішувалося.

Отже апеляційним судом не переглядалась ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року та апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по суті заявлених вимог, а лише було вирішено питання щодо наявності у скаржників підстав для оскарження вказаної ухвали.

Враховуючи наведене, оскільки апеляційним судом не змінювалось оскаржуване судове рішення та не ухвалювалось нове, то відповідно відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору за розгляд касаційної скарги від 17 серпня 2019 року.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст ухвали складений 23 червня 2021 року.