Справа № 739/1441/20
Провадження № 2/739/78/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ТОВ «Вердикт Капітал» (далі позивач), діючи через свого представника Іжаковського О.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року у розмірі 85 149 грн. 91 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір №500961829. Банк надав відповідачці кредит у розмірі 26 805 грн. 50 коп. зі сплатою 15,99% річних. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Альфа Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема й договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачкою. 26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» відступило ТОВ «ФК «Веста» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема й договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачкою.16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги відповідно до якого ТОВ «ФК «Веста» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», тобто позивачу, право вимоги заборгованості за договорами кредиту, зокрема й договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та відповідачкою. Станом на 24 листопада 2020 року відповідачка має заборгованість за договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року у розмірі 85 149 грн. 91 коп., з яких: заборгованість за кредитом 25 603 грн. 59 коп., 3% річних 2 306 грн. 64 коп., втрати від інфляції 4 260 грн. 44 коп., подвійна облікова ставка НБУ 4 514 грн. 64 коп., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору на дату відступлення вимоги 31 499 грн. 08 коп., заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги 7 720 грн. 23 коп. та заборгованість з пені 9 245 грн. 29 коп. Також у позовній заяві порушується питання про стягнення з відповідача судових витрат на сплату судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп. та оплату витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. При цьому в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю з підстав, вказаних у відзиві на позов.

Заяви та клопотання учасників справи

Представником відповідачки подано відзив на позов з якого вбачається, що позовні вимоги не визнаються і в задоволенні позову він просить відмовити. При цьому зазначає, що ПАТ «Альфа Банк» вже пред`являв до відповідачки позов про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором, який 23 листопада 2015 року було задоволено, відповідно строки повернення заборгованості за договором були змінені шляхом пред`явлення позову про дострокове погашення кредиту у зв`язку з чим сплинули строки кредитування і нарахування передбачених договором процентів, а права кредитора можуть забезпечуватися лише в порядку статті 625 ЦК України. Вказане судове рішення набрало законної сили 02 лютого 2016 року і строки позовної давності про стягнення суми кредиту сплинули 02 лютого 2019 року. Також зазначає, що дії позивача є недобросовісними з огляду на наявність судового рішення у справі, оскільки останній фактично намагається повторно стягнути борг за кредитним договором. Крім того представник відповідача вказав на відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором від ПАТ «Альфа Банк» до позивача.

Представником позивача відповідь на відзив не подано. Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки і її представника не надходило.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 05 січня 2021 року судом вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачем відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 10 жовтня 2014 року відповідачка підписала та подала ПАТ «Альфа-Банк» анкету-заяву на отримання кредиту по продукту «Рефінансуванян споживчих та готівкових кредитів», уклала з ПАТ «Альфа Банк» кредитний договір №500961829, а також погодила графік платежів за вказаним договором (а.с.10-13).

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1 від 21 червня 2016 року відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» за плату перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до договору. При цьому до копії даного договору, що міститься в матеріалах справи, позивачем не додано додатку №1 чи витягу з нього, яким би підтверджувався факт відступлення ТОВ «Кредитні ініціативи» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між ним та ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.23).

26 грудня 2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого до ТОВ «ФК «Веста» за плату перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору (а.с. 74-86). До договору додано додаткові угоди та акт приймання передачі реєстру боржників від 14 січня 2019 року до договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» передали ТОВ «ФК «Веста» право вимоги відповідно до додатку №1-1 із загальною кількістю боржників 71 063 та загальним розміром заборгованості у сумі 1 283 137 810 грн. 23 коп. (а.с. 24-38). При цьому до копії даного договору, що міститься в матеріалах справи, позивачем не додано додатку №1-1 чи витягу з нього, яким би підтверджувався факт відступлення ТОВ «Фінансова компанія «Веста» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між ним та ПАТ «Альфа-Банк».

16 січня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого до ТОВ «Вердикт капітал» за плату перейшло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1-1 до договору (а.с. 39-49). Також в матеріалах справи міститься витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами, складений представником ТОВ «Вердикт Капітал», про перехід до позивача права вимоги до відповідача за кредитним договором №500961829 (а.с.50).

Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною першою статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається, в матеріалах справи відсутні докази щодо переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Кредитні ініціативи» та від «Кредитні ініціативи» до ТОВ «Фінансова компанія «Веста», зокрема відсутній додаток №1 до договору факторингу №1 від 21 червня 2016 року та додаток №1-1 до договору відступлення права вимоги №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, та витяги з цих додатків в частині переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою. Також відсутні належні докази переходу права вимоги за вказаним вище кредитним договором від ТОВ «Фінансова компанія «Веста» до позивача, оскільки єдиний доказ, поданий на підтвердження даної обставини, а саме витяг з реєстру договорів (а.с. 50), складений саме представником позивача і не містить підписів представників сторін відповідно договору факторингу додатком до якого є відповідний реєстр договорів, витяг з якого було складено представником позивача.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на позивача покладається обов`язок доведення того, що право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою спершу перейшло за договором факторингу №1 від 21 червня 2016 року до ТОВ «Кредитні ініціативи», далі згідно договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року воно перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Веста», а потім згідно договору відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року перейшло до позивача у справі, тобто до ТОВ «Вердикт Капітал».

Також представником відповідачки суду надано рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2015 року, що набрало законної сили 03 лютого 2016 року, з якого вбачається, що ПАТ «Альфа Банк» вже зверталося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року (а.с. 84-86). Даним рішення позов ПАТ «Альфа Банк» було задоволено повністю та стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року у розмірі 32 785 грн. 11 коп.

Отже, пред`явивши до відповідачки позов про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Альфа-Банк» змінив строки повернення кредиту згідно частини другої статті 1050 ЦК України, у зв`язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилися. При цьому права та інтереси кредитора в охоронних правовідносинах можуть забезпечуватися частиною другою статі 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд враховує відсутність будь-яких доказів переходу від ПАТ «Альфа-Банк» до позивача права вимоги до відповідачки щодо сплати грошових коштів, присуджених рішенням суду від 23 листопада 2015 року.

Враховуючи відсутність доказів переходу права вимоги за кредитним договором №500961829, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачкою спершу до ТОВ «Кредитні ініціативи» згідно договору факторингу №1 від 21 червня 2016 року, потім до ТОВ «Фінансова компанія «Веста» згідно договору факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 року, а потім до позивача згідно договору відступлення права вимоги №16-01/19/1 від 16 січня 2019 року, а також враховуючи те, що ПАТ «Альфа-Банк» вже зверталося до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором №500961829 і рішенням суду від 23 листопада 2015 року даний позов було задоволено повністю, при цьому жодних доказів переходу до позивача права вимоги щодо виплати присуджених судовим рішенням грошових коштів не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №500961829 від 10 жовтня 2014 року є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Чепурко