12 лютого 2021 року м.Суми
Справа №583/2227/20
Провадження № 22-ц/816/238/21
судді Сумського апеляційного суду Ткачук С.С. щодо постанови колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року за результатами перегляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
Звернувшись до суду із позовом 22 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , яка за життя працювала у місцевому колгоспі і при розпаюванні отримала земельну ділянку (пай). Спадкоємцями після смерті матері були він та його брат ОСОБА_5 . Позивач мав намір звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вересні 2019 року, проте через хворобу, оперативне втручання та двомісячний курс реабілітації пропустив встановлений законом шестимісячний строк. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат позивача - ОСОБА_5 , разом з яким проживали його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 05.06.2020 року під час візиту до відповідачів ОСОБА_1 дізнався, що його брат за життя оформив право власності на спадкове майно після смерті матері, зокрема, на земельну частку (пай). При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 одержав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення дійшов помилкового висновку про те, що позивач мав можливість своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд не врахував, що заявник працює, а тому планував звернутися до нотаріуса під час відпустки, проте через хворобу пропустив строк.

Постановою Сумського апеляційного суду від 09.02.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2020 року - без змін.

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції на підставі правильно встановлених обставин справи та належним чином оцінених доказів дійшов правильного висновку про те, що причини, на які посилався ОСОБА_1 , як на підставу для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, а саме: перебування у трудових відносинах з ТОВ «Водоторгприлад», а також нетривале планове стаціонарне лікування у період з 07 по 15 жовтня 2019 року, не можуть бути визнані поважними у розумінні статті 1272 ЦК України, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач, навіть після припинення амбулаторного лікування 08.11.2019 року і перебуваючи у відпустці, знаючи про те, що ним пропущено строк для прийняття спадщини після смерті матері, не звернувся до іншого спадкоємця за письмовою згодою необхідною для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в порядку передбаченому ч.2 ст.1272 ЦК України, а звернувся до суду із відповідною позовною заявою лише 22.06.2020 року . Таким чином, такі дії позивача свідчать про відсутність у нього намірів, в передбачений законом строк, приймати спадщину після смерті матері.

Проте, з висновками суду першої інстанції та висновком колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Сумського апеляційного суду не можу погодитись, оскільки спростовуються матеріалами справи, які доводять, що позивач у перебіг 6-ти місячного строку для прийняття спадщини мав поважні причини, які перешкоджали йому реалізувати своє право на прийняття спадщини і у визначений законом строк подати заяву до нотаріуса.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, яка є матір`ю позивача та якій належали земельна ділянка площею 2,4892 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0510 та земельна ділянка площею 0,5474 га, кадастровий номер :01:001:0511, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бакирівської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 30.08.2002 року (а.с. 5, 6, 81-89).

Спадкоємцями померлої були її двоє синів: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_5

09.07.2019 року брат позивача ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І. М. із заявою про прийняття спадщини та 12.11.2019 року йому було видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка складається з земельної ділянки площею 2,4892 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0510, та земельної ділянки площею 0,5474 га, кадастровий номер :01:001:0511, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бакирівської сільської ради, які належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 726060, виданого 30 серпня 2002 року на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 361 від 29 серпня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 228, що підтверджується копією спадкової справи №60/2019 (а.с. 76 100).

ІНФОРМАЦІЯ_3 брат позивача - ОСОБА_5 помер (а.с. 23-24).

ІНФОРМАЦІЯ_4 син померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, яка складається з приватної земельної ділянки площею 0,5474 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0509, та приватної земельної ділянки площею 5,5907 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0508, які розташовані на території Бакирівської сільської ради (а.с. 40, 41).

Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_5 вже після закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. від 18.06.2020 року № 96/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 9).

Також, встановлено, що 11 та 16 вересня 2019 року у Комунальному некомерційному підприємстві Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» ОСОБА_1 одержав направлення для здачі аналізів та у період з 07 по 15 жовтня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в плановому порядку.

За даними виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 після завершення стаціонарного лікування останньому продовжено нагляд у хірурга поліклініці та встановлено обмеження фізичного навантаження. Ці обставини доводить його ствердження про те, що він перші 10 днів після виписки з лікарні за станом здоров`я був обмежений у русі не міг прийти до нотаріуса щоб подати заяву на прийняття спадщини, перебіг строку на подання якої тривав тривав до 20 жовтня 2019 року (а.с. 7, 8).

З табелів обліку використання робочого часу ТОВ «Водоторгприлад» за жовтень-грудень 2019 року вбачається, що начальник служби водопостачання ОСОБА_1 у період з 01.10.2019 року по 06.10.2019 року перебував у відпустці, з 08.10.2019 року по 08.11.2019 року перебував на лікарняному, а з 11.11.2019 року по 21.11.2019 року знову перебував у відпустці (а.с. 49-50).

Відповідно до положень ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1270 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.3 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/3 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

За змістом ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, з урахуванням наведених норм матеріального права, позивач, який повинен був особисто звернутися до нотаріуса для подання заяви на прийняття спадщини, не мав можливості реалізувати свого права подати таку заяву в межах дії шестимісячного строку, встановленого законом, з поважних причин, існування яких в суді доведено належними і допустимими доказами.

У даній цивільній справі такий строк тривав з 20.04.2019 року по 20.10.2019 року, і в межах цього строку позивач через об`єктивні поважні причини, які виникли внаслідок проведення планового оперативного втручання у зв`язку із його незадовільним станом здоров`я, не міг виходити на вулицю, а тому і з`явитися до нотаріуса щоб подати таку заяву, через обмеження у фізичному навантаженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності», як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з чим погодилася колегія суддів апеляційного суду, дійшов хибного висновку про неповажність причин пропуску 6-ти місячного строку на прийняття спадщини через хворий стан здоров`я позивача, який стався з ним ще до спливу такого строку, тому є підстави визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, бо таке право передбачено суду ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини у зв`язку із перебуванням позивача у відпустці не заслуговує до уваги, оскільки така причина пропуску не є поважною, бо не позбавляла останнього спроможності прийти до нотаріуса і подати необхідну заяву.

Апеляційний суд зауважив, що позивач не скористався своїм правом і звернувся до іншого спадкоємця для отримання його згоди на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском строку на її подання та часу звернення до суду із позовом про продовження такого строку, що свідчить про відсутність у нього наміру у передбачений законом строк прийняти спадщину після смерті матері. Але така поведінка позивача не має юридичного значення для визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними, оскільки ч. 3 ст. 1272 ЦК України чітко визначено можливість у суду продовжити такий строк у разі його пропуску з поважної причини.

Проте, при доведеності позивачем наявності у нього поважної причини пропущення строку на прийняття спадщини, що є законним обґрунтуванням для суду про задоволення позову, суд першої інстанції з яким погодився апеляційний суд, у задоволені позову відмовив.

Суддя Сумського апеляційного суду С.С. Ткачук