Справа № 390/10/21
Провадження № 2/390/262/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Пікущій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті Фінанс» (вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ), третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, вул.. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить:

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 14.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем зареєстрованим в реєстрі за № 46749, про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК» «Сіті Фінанс» заборгованості в розмірі 57310,58 гривень.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 21.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63086555 з примусового виконання Виконавчого напису № 46749 від 14.09.2020 оку приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 57310,58 грн. боргу на користь ТОВ Фінансова компанія «Сіті Фінанс». Постанову про відкриття провадження позивач не отримав, оскільки приватний виконавець не вірно вказав адресу отримувала. Про наявність вказаної постанови позивач дізнався з автоматизованої системи виконавчих проваджень оскільки 16.12.2020 року, надійшли повідомлення про те, що карткові рахунки у банках заблоковані через накладений арешт. Цього ж дня на електронну адресу ПАТ КБ «Приват Банк» вислало постанову «Про арешт коштів боржника» від 16.12.2020 року серії ВП № 63086555. З постанови «Про арешт коштів боржника» від 16.12.2020 року вбачається, що приватним виконавцем відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження серії ВП № 63086555. В той же час, позивач вважає, що виконавчий напис, № 46749 від 14.09.2020 року винесений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з приводу стягнення з позивача 57310,58 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Сіті Фінанс» є незаконним, так як позивач, ОСОБА_1 , ніяких відносин з ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» не мав і не має, жодних кредитних коштів від цього підприємства не отримував і не розуміє яким чином і на яких підставах сума боргу внесена до виконавчого напису.

Позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду був повідомлений належним чином, відповідно до чинного законодавства. Представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд провести без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгулу був повідомлений належним чином, відповідно до чинного законодавства. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомила.

Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України та розглядає дану цивільну справу за його відсутності.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 16.12.2020 року , приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів божника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Водночас, згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі за текстом - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Так, згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому, правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

При цьому, Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вимоги ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачають, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс 17 та постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 61-154 св18.

Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Як установлено судом, в порушення вимог закону боржник не був повідомлений не менш як за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, відтак, заборгованість на яку вчинено виконавчий напис не є безспірно.

Таким чином, нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підлягає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку № 1172, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису.

Отже, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання виконавчого напису від 14.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 46749, таким, що не підлягає виконанню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та підлягають задоволенню витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 206, 259, 263-265,280-284,354 ЦПК України, Закону України «Про нотаріат», суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Сіті Фінанс» (вул. Січових Стрільців, 37/41, м. Київ), третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович (10008, вул. Велика Бердичівська, 35, м. Житомир), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 14.09.2020 роу приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем і зареєстрований в реєстрі за № 46749, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Сіті Фінанс» () заборгованості в розмірі 57310 (п`ятдесят сім тисяч триста десять гривень) 58 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Сіті Фінанс» () на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник