Справа № 486/414/21
Провадження № 2/467/224/21
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів
В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_2 з нього стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до повноліття сина. Посилаючись на те, що з часу ухвалення судового рішення змінився його матеріальний і сімейний стан, оскільки з лютого 2020 року він перебуває у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , з якою мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з народженням доньки збільшилися витрати так як новонароджена дитина потребує особливого догляду і додаткових витрат, матір дитини не працює, тому він повинен фінансового забезпечувати сім`ю, він працює в військовій частині № НОМЕР_1 , його середньомісячна заробітна плата складає 9800 грн., прохав зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку.
Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 квітня 2021 року справу передано на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2021 року відкрито провадження по справі.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що аліменти позивач на утримання сина ОСОБА_3 сплачує за рішенням суду. Окрім сплати аліментів, жодної іншої допомоги позивач не надає. Син відвідує дитячий садок, секцію карате в спортивному комплексі «Олімп», школу раннього розвитку, за які необхідно проводити оплату. Вона працює, однак на є її утриманні знаходиться ще одна дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також їй необхідно сплачувати комунальні послуги, забезпечувати дітей належними житловими умовами, возити на відпочинок, до зоопарку. Зменшення розміру аліментів поставить її в скрутне матеріальне становище. Позивач є здоровим, працевлаштованим та забезпеченим чоловіком, має у власності житло, автомобіль. Позивач не довів погіршення свого матеріального становища у зв`язку з народженням другої дитини чи погіршення стану свого здоров`я. Вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме: народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.
У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, пояснив, що на даний час син секцію карате не відвідує, інколи він сина водив до лікаря та купляв ліки. У нього на праві власності є 1/3 частина квартири, яку він отримав внаслідок реалізації права на приватизацію до шлюбу з відповідачем, відповідач же має у власності дві квартири. Він має у власності автомобіль, також наявний автомобіль і у відповідача. На утримання сина ОСОБА_7 відповідач отримує аліменти. ОСОБА_8 його батьки купляють сину речі. Декілька разів він сина возив на море відпочивати і до зоопарку.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд приходить до наступного.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 січня 2017 року шлюб між сторонами розірвано.
За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року за позовом відповідача ОСОБА_2 з позивача ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до повноліття сина.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у позивача та ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 04 березня 2021 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 19 червня 2021 року Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 19 червня 2021 року.
Позивач проживає разом з дружиною та донькою ОСОБА_10 однією сім`єю у м.Южноукраїнськ. Дружина не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною донькою ОСОБА_10 до досягнення останньою трирічного ріку.
У відповідності до довідки про доходи № 5, виданої 15 березня 2021 року військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працює на посаді майстра та має нарахований дохід за 2020 рік у розмірі 195628 грн. 84 к., ним сплачено аліментів за цей період у розмірі 43254 грн. 68 к. та фактично отримано заробітну плату у розмірі 152 374 грн. 16 к.
Доказів про наявність у позивача на праві власності автомобіля та нерухомого майна сторони суду не надали.
За такого, суд прийшов до висновку про те, що з грудня 2016 року (часу визначення розміру аліментів за рішенням суду) у позивача ОСОБА_1 змінився сімейний стан, а саме він створив нову сім`ю, в якій народилась спільна дитина - донька ОСОБА_9 .
Внаслідок зміни сімейного стану на утриманні позивача додатково перебувають його донька ОСОБА_9 , 2021 року народження, та його дружина ОСОБА_11 , яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Вказані обставини відповідачем не заперечувались.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, положення статей 181, 192 СК України дають підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, зокрема, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів (постанова Верховного Суду (КЦС) від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19).
Відповідач у відзиві зазначає, що зміна сімейного стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів та посилається на правові висновки, викладені у постанові від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19).
Водночас, в цій же постанові, як зазначалось вище, Верховний Суд підкреслив, що зміна сімейного стану є самостійною та не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Підсумовуючи такий підхід до визначення дійсних обставин для застосування правил статті 192 СК України, можна дійти висновку, що зміна сімейного стану є самостійною (достатньою) та незалежною, але не безумовною (беззастережною) обставиною для зменшення розміру утримання.
Отже, логічний зв`язок обставин, передбачених статтею 192 СК України, з обов`язком утримувати дитину, свідчить, що зміна сімейного стану є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів тоді, коли ці обставини впливають на можливість виплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі.
У даній справі зміна сімейного стану позивача - створення нової сім`ї зумовила появу додаткових утриманців малолітньої доньки позивача ОСОБА_12 , 2021 року народження, та дружини ОСОБА_11 , яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а тому теж потребує матеріальної допомоги чоловіка.
Тобто, зміна сімейного стану призвела до появи нових матеріальних (аліментних) зобов`язань у позивача, що у будь-якому разі вплинуло на матеріальний стан позивача та можливість надавати утримання сину ОСОБА_3 , 2015 року народження, у раніше визначеному розмірі.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
Южноукраїнський міський суд Миколаївської області при ухваленні рішення від 23 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також аліментів на користь ОСОБА_2 як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку, врахував те, що відповідач на час ухвалення вказаного судового рішення працював техніком у військовій частині НОМЕР_1 , його заробітна плата за шість місяців склала 48301 грн. 44 к. Тобто, розмір середньої заробітної плати на час винесення рішення суду складав 8050 грн. 24 к.
Враховуючи, що розмір сплачених ним аліментів на утримання неповнолітньої дитини (25%) склав 2012 грн. 56 к., а розмір аліментів на користь ОСОБА_2 як дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років (10%) склав 805 грн. 02 к. Всього ж аліментів з заробітної плати позивача вираховувалось (35%) 2817 грн. 58 к., після сплати аліментів позивач отримував на руки 5232 грн. 66 к.
На даний час розмір фактично отриманої позивачем середньої заробітної плати після сплати аліментів складає 12697 грн. 83 к., тобто на кожного члена його сім`ї дохід складатиме (12697 грн. 83 к. : 3) 4232 грн. 61 к.
За такого, суд вважає, що погіршення матеріального стану позивача стало наслідком не зменшення його заробітку або доходу, а викликано появою нових утриманців (дружини та доньки) через зміну сімейного стану.
Тому посилання відповідача на те, що доходи позивача з 2017 року не зменшились, за встановлених обставин не мають визначального правового значення.
Доводи відповідача, вказані у відзиві про наявність у неї на утриманні ще одної неповнолітньої дитини сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд не приймає до уваги, зважаючи на те, що обов`язки батьків по утриманню дітей є рівними та не мають субсидіарного характеру, а тому сімейні обставини відповідача не можуть впливати на розмір аліментів позивача, які мають використовуватись лише на потреби дитини. Обов`язок по утриманню сина ОСОБА_7 повинен нести нарівні з відповідачем його батько.
За правилами статті 182 СК України на розмір аліментів впливає лише матеріальне становище дитини та платника аліментів, а не отримувача цих коштів. Тому надані відповідачем довідка за № 249 від 25 травня 2021 року, видана державною установою «Арбузинська виправна колонія № 83» про розмір заробітної плати відповідача, а також виписки руху коштів по рахунку, відкритому на її ім`я у ПАТ комерційний банк «Приватбанк», доказового значення по справі не мають.
Твердження відповідача про необхідність здійснення витрат на оплату занять дитини у гуртках не може впливати на визначення судом розміру аліментів, а може бути підставою для пред`явлення позову до відповідача про стягнення додаткових витрат.
Разом з тим, суд вважає, що сплата аліментів позивачем в розмірі 1/5 частині (в середньому 3260 грн. 40 к.) зможе забезпечити дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, буде достатнім з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину, а також забезпечить рівне матеріальне становище обох дітей позивача.

Аліменти в новому розмірі підлягають сплаті з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
За такого, виконавчий лист № 486/1322/16-ц, провадження № 2/486/794/2016, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до повноліття сина слід відкликати з подальшого виконання, що не звільняє платника аліментів від обов`язку з погашення існуючої заборгованості з аліментів.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року на утримання неповнолітньої дитини у справі за № 486/1322/16-ц, провадження № 2/486/794/2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та одного з подружжя.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки селища Червоний Перекон Каховського району Херсонської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття,починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відкликати з виконання виконавчий лист по справі № 486/1322/16-ц, провадження № 2/486/794/2016, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 23 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 06 грудня 2016 року і до повноліття сина.
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 24 червня 2021 року.

Суддя Т.М.Кологрива