ПОСТАНОВА

Іменем України

17 червня 2021 року м. Кропивницький

справа № 401/153/21

провадження № 22-ц/4809/1017/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохна Світлана Олександрівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року у складі судді Андріянова С.М.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мохни С.О. про скасування постанови та акту від 06.12.2019у виконавчому проваджені ВП 30053800.

В обґрунтування позову зазначала, що з посиланням на постанову від 11.03.2019 про передачу виконавчого провадження заступником начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальником управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Журавко В.М., 28.03.2019 державним виконавцем Мохною С.О. була винесена постанова про прийняття виконавчого провадження ВП 30053800.

06.12.2019 державним виконавцем Мохною С.О. винесено постанову ВП 30053800 та складено акт у ВП 30053800 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, яку позивач просила визнати незаконними та скасувати.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження, з тих підстав, що вона звернулася до суду з позовною заявою, а не зі скаргою, як це передбачено статтями 447, 448 ЦПК України, тому виниклий між сторонами спір не підлягає розгляду в позовному провадженні.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10.03.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Світловодського міськрайонного суду від 26 січня 2021 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року позовну заяву із додатками було повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права.

Зокрема посилаючись на постанову Верховного Суд України від 14.06.2017 у справі № 463/1204/15-ц, провадження № 6-1804 цс16, зазначала, що в разі оскарження постанови та акта державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, для відновлення порушених прав на нерухоме майно слід звертатися до суду за захистом своїх прав із відповідним позовом у порядку позовного провадження.

Просила скасувати ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року і передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, а саме ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 185 ч. 1-3 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 березня 2021 року, подана ОСОБА_1 позовна заява залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

При цьому суд вказав, що в матеріалах за даною позовною заявою ОСОБА_1 відсутні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

02 квітня 2021 року ухвалою судді позовна заява ОСОБА_1 , була повернута заявнику, з посиланням на неповне виконання позивачем вимог ухвали від 23 березня 2021 року про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд вказав, що в поданій новій редакції позовної заяви відсутні обґрунтування позивача, які саме права ОСОБА_1 та в який спосіб їх порушено відповідачем ПАТ «Дельта Банк», яким чином вони підлягають поновленню.

Проте, до такого висновку суд дійшов, допустивши порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ч. 3, 4 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач виклав в ній обставини, якими обґрунтував свої вимоги, зазначив докази, які, на його думку, підтверджують наведені обставин. До позовної заяви позивач надав копію відповідних письмових доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суддя на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, в тому числі через їх неналежну якість, то це може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, №14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК)

Отже, подання доказів стороною у справі на обґрунтування своїх вимог є правом особи.

Розглядаючи справу по суті суд оцінює надані докази, на підставі яких приймає судове рішення. Не подання доказів, так само як і не посилання на них у позові не може бути підставою відмови особі у доступі до правосуддя.

Отже, висновки суду, зазначені в оскаржуваній ухвалі про неповне виконання позивачем вимог ухвали про залишення без руху позовної заяви не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для повернення позову і вважає, що ухвала суду є передчасною, постановлена суддею з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 квітня 2021 року скасувати, а справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко