Справа № 265/2995/21
Провадження № 2/265/994/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Башкіссер Ксенія Василівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності, третя особа: ОСОБА_3 ,

за участю:

представника позивачки адвоката Башкіссер К.В., -

В С Т А Н О В И В :

28 квітня 2021 року адвокат Башкіссер К.В., діюча від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності за набувальною власністю на нерухоме майно у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно розпорядження управління міського майна Маріупольської міської ради від 18.08.1998 року за № 8835/п та зареєстрованого у міському комунальному підприємстві «Маріупольське БТІ» 01.12.1998 року за реєстровим № 38924. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що 18 серпня 1998 року було видане свідоцтво про право власності на житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі розпорядження управління міського майна Маріупольської міської ради від 18.08.1998 року за ; 8835/п та зареєстрованого у міському комунальному підприємстві «Маріупольське БТІ» 01.12.2998 року за реєстровим № 38924. 16.02.2021 року приватним нотаріусом Шабадаш Л.С. були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_1 та на ім`я ОСОБА_3 . В свою чергу, 1/6 частина зазначеної квартири залишилася у власності ОСОБА_2 , який з 1999 року не проживає у спірній квартирі, оскільки після розірвання шлюбу з ОСОБА_6 виїхав у невідомому напрямку. За весь цей час ОСОБА_2 жодного разу не навідувався до квартири, не сплачував комунальній послуги, його речей у квартирі немає. З 1999 року ОСОБА_1 одноособово утримує спірну квартиру, здійснює ремонти, користується вказаною квартирою, у зв`язку з чим добросовісно заволоділа 1/6 частиною квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2

30 квітня 2021 адвокатом Башкіссер К.В., діючою від імені та в інтересах ОСОБА_1 , надана уточнена позовна заява до ОСОБА_2 з первісними позовними вимогами, де третьою особою є ОСОБА_3 .

21 травня 2021 року представником позивача надані клопотання про допит свідків, про витребування доказів у вигляді відомостей з ВДРАЦС Східного МУ МЮ (м.Харків) щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , та про долучення доказів.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 30 квітня 2021 року відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року витребувано з Лівобережного районного у м. Маріуполі ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відомості щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 , та підготовче провадження закрите та справа призначена до розгляду.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності за участю її представника. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки адвокат Башкіссер К.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, двічі повідомлявся судом за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Вислухавши представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням міського майна міста Маріуполя 18.08.1998 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області 06 грудня 2004 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 08 грудня 2012 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 16 серпня 2016 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.02.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області, після смерті ОСОБА_6 спадщину прийняли донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , в рівних частках. Спадщина складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 18.08.1998 року та в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 57, 58).

Таким чином, на теперішній час квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (1/3 частка), ОСОБА_3 (1/3 частка) та ОСОБА_2 (1/6 частка).

Як вбачається з виписки рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15 лютого 2000 року, шлюб між ОСОБА_2 , 1966 року народження, та ОСОБА_6 , 1971 року народження, розірвано. (а.с. 12).

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_3 з січня 2000 року, після розлучення з ОСОБА_9 виїхав кудись до Росії, точної адреси ніхто не знає. З цього часу до вищевказаної квартири не навідувався, речей його у квартирі немає, комунальні послуги не сплачує. Виїжджаючи з квартири, зазначив, що усе своє майно залишає дітям. Весь цей час у вказаній квартирі проживає ОСОБА_9 , яка і утримує квартиру у належному стані, здійснює там ремонти.

На підтвердження факту володіння та утримання квартирою АДРЕСА_1 в цілому, позивачкою надані: договір виконання робіт № 2-12 від 28 січня 2012 року щодо проведення ремонтних робіт, акт прийому передачі виконаних робіт від 25 вересня 2012 року, видаткові накладні про придбання товарів для спірної квартири (двері, вікна, водонагрівач, кондиціонер, вмивальник, меблі).

Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першоїстатті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення ст. ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 22.05.2018 року у справі № 922/1574/17 суд зазначив, що суттєвим для виникнення права власності за набувальною давністю є встановлення моменту виникнення права власності за набувальною власністю та строк володіння; характер володіння (добросовісне, недобросовісне, відкрите, безперервне); обставини, за якими виникло володіння спірним майном та чи відповідає це володіння ознакам без титульного володіння; юридичний статус спірного майна.

Тобто, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, відкритість та безперервність володіння ним без правової підстави; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

З вищезазначеного суд приходить до висновку, що позивачка ОСОБА_1 більше 10 років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , відповідачем по справі спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому позивачка після більш ніж 10 років такого володіння набула право власності за набувальною давністю на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 , тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 328, 335, 344 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Башкіссер Ксенія Василівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності, третя особа: ОСОБА_3 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно у вигляді 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видано згідно розпорядження управління міського майна Маріупольської міської ради від 18.08.1998 року за № 8835/п та зареєстрованого у міському комунальному підприємстві «Маріупольське БТІ» 01.12.1998 року за реєстровим № 38924.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 червня 2021 року.

Суддя Т.С. Адамова