Провадження 2/760/889/21
Справа №760/9960/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13547,46 грн. завданої шкоди на виконання ремонтних робіт згідно кошторису від 31.08.2017 року та 8000,00 грн. моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.04.2017 року з вини власниці квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 було залито його квартиру №67 , яка розташована поверхом нижче.

Причиною залиття квартири №67 є перелив води із ванни у квартирі 75 , що розташована на 4-му поверсі. У квартирі №75 на даний час проходять ремонтні роботи із заміною сантехнічного обладнання.

Внаслідок залиття квартири позивача, згідно акту про залиття від 11.05.2017 року комісією були виявлені такі видимі пошкодження: в санвузлі - виявлено сліди від залиття на стелі та стіні, яка суміжна із кухнею; стіна та стеля в санвузлі вкриті білою олійною фарбою; в кухні - на стелі, над стіною суміжною із санвузлом з`явилися руді плями, стеля вкрита шпалерами; також на стінах виявлені руді плями, стіни вкриті шпалерами, над мийкою частково відсутні шпалери; виявлено пошкодження та відшарування фарби на дверній коробці; в коридорі - на стелі з`явилась руда пляма, стеля вкрита шпалерами, площею 3,56 кв.м.; в кімнаті - в куті, на стелі невеличка руда пляма, стеля вкрита побілкою.

В зв`язку з цим, у квартирі АДРЕСА_4 необхідно виконати наступні види ремонтних робіт: заміна шпалер на стелі та стінах кухні - 30,4 кв.м. та на стелі в коридорі.

Згідно кошторису складеного за замовленням позивача на виконання ремонтно будівельних робіт від 31.08.2017 року загальна вартість ремонтних робіт складає 13647,46 грн.

Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовляється.

З урахуванням викладеного вважає, що відповідач зобов`язана відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 13647,46 грн.

Крім того, внаслідок ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань по ремонту квартири позивачу було завдано моральних страждань, оскільки він тривалий час живе у пошкодженій квартирі, після залиття пройшло майже три роки. Самостійно провести ремонтні роботи позивач не в змозі, оскільки є особою малозабезпеченою, похилого віку.

Моральну шкоду позивач оцінює в сумі 8000,00 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

У встановлений ухвалою строк відзив від відповідача не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проживає у квартирі АДРЕСА_4 .

30.04.2017 року сталося залиття квартири позивача, що підтверджується актом про залиття від 11.05.2017 року, складеного ЖЕД №904.

Вказаний акт був складений пізніше, оскільки у період залиття з 30.04.2017 року по 02.05.2017 року були травневі свята та позивач звернувся із заявою до ЖЕД №904 03.05.2017 року. Зазначені обставини є загальновідомим фактом, а тому доказуванню не підлягають.

Згідно акту про залиття від 11.05.2017 року, складеного комісією у складі представників ЖЕД №904 майстра технічної дільниці №5 ОСОБА_5, майстра технічної дільниці №3 ОСОБА_3 , слюсаря - сантехніка ОСОБА_4 , причиною залиття квартири №67 є перелив води із ванни у квартирі №75 , що розташована на четвертому поверсі. У квартирі №75 на даний час проходять ремонтні роботи із заміною сантехнічного обладнання.

Під час обстеження квартири №67 комісією були виявлені такі видимі пошкодження: в санвузлі - виявлено сліди від залиття на стелі та стіні, яка суміжна із кухнею; стіна та стеля в санвузлі вкриті білою олійною фарбою; в кухні - на стелі, над стіною суміжною із санвузлом з`явилися руді плями, стеля вкрита шпалерами; також на стінах виявлені руді плями, стіни вкриті шпалерами, над мийкою частково відсутні шпалери; виявлено пошкодження та відшарування фарби на дверній коробці; в коридорі - на стелі з`явилась руда пляма, стеля вкрита шпалерами, площею 3,56 кв.м.; в кімнаті - в куті, на стелі невеличка руда пляма, стеля вкрита побілкою.

Ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_4 необхідно проводити винуватцем залиття.

В зв`язку з цим у квартирі АДРЕСА_4 необхідно виконати наступні ремонтні роботи: заміна шпалер на стелі та стінах в кухні 30,4 кв.м. та на стелі в коридорі.

Встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.01.2021 року за №242156979.

Згідно кошторису №127 від 31.08.2017 року на виконання ремонтно-будівельних робіт в приміщенні за адресою: АДРЕСА_5 загальна вартість ремонтних робіт становить 13647,46 грн.

Позивач зазначив, що добровільно відповідач відмовляється відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, у зв`язку з чим просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 13647,46 грн.

Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За змістом ч. 1 ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже, факт залиття квартири, власником якої є позивач, з вини відповідача є підтвердженим.

На спростування вказаних обставин та кошторису про вартість ремонтних робіт від 31.08.2017 року відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Оцінивши кошторис №127 від 31.08.2017 року, в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність кошторису чи суперечливість його іншим матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, кошторис слід вважати належним та допустимим доказом у справі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, суд вважає кошторис №127 від 31.08.2017 року обґрунтованим і таким, що не суперечать матеріалам справи, і може бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення.

В свою чергу, відповідачем вартість ремонтних робіт, що зазначена у кошторисі №127 від 31.08.2017 року не спростовано. Клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи від відповідача не надходило, жодних звітів або висновків складених на замовлення відповідача, відповідно до ст. 106 ЦПК України, які б спростовували вартість ремонтних робіт зазначених у кошторисі відповідачем також не надано.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пленум Верховного Суду України і своїй постанові № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у п. 2 роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її задала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 13647,46 грн.

Позивач також просив стягнути моральну шкоду в сумі 8000,00 грн., на що слід зазначити наступне.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків.

Встановлено, що внаслідок залиття позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у пошкодженні її майна. Позивач була вимушена звернутись до експертної установи та до суду, оскільки в добровільному порядку відповідач вирішити спір не погодився.

Залиття квартири створило для позивача дискомфорт, оскільки після залиття квартира потребує ремонту, а внаслідок бездіяльності відповідача позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості його зробити.

Також, суд враховує те, що позивач є особою похилого віку, пенсіонером з мінімальним розміром пенсії та залиття призвело до хвилювання за стан квартири, у зв`язку з неможливістю самостійно її відновити.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Виходячи з обставин справи суд вважає, що розмір моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок залиття завищений ним і тому з відповідача на його користь підлягає стягненню моральна шкода в сумі 5000,00 грн.

Оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , матеріальну шкоду в сумі 13647,46 грн. та моральну шкоду в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя