СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16273/20

пр. № 2/759/1562/21

26 квітня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_3 у вересні 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору № 2712 купівлі-продажу квартири та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2020 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірній квартирі, однак не проживає в ній з 1998 року без поважних причин по теперішній час, не бажає сплачувати комунальні платежі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2020 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 15.11.1997 року посвідченого біржою малих підприємств та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.01.2020 року (а.с. 10, 11-12).

Згідно відомостей відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Як вбачається з акту від 07.12.2018 року та 08.09.2020 року посвідченого ОСББ «Котельникова 13», ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте з 07.12.2018 року не проживає в спірній квартирі, однак позивач сплачує комунальні послуги по спірній квартирі в тому числі і за відповідача по справі (а.с. 14, 15).

З наданих суду доказів, вбачається, що відповідач протягом тривалого часу не користується квартирою, але відповідно до законодавства України добровільно не знявся з реєстраційного обліку з квартири та не зареєстрував своє нове місце перебування, не бере участі в її утриманні, чим порушує право власності позивача, перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК України, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна карга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда