Справа № 214/8708/20
2/214/1337/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Перог Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, цивільну справу № 214/8708/20 за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань» про відшкодування моральної шкоди , завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, -

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженню здоров`я в розмірі 141 690 грн. без урахування утримання податку з доходу фізичних осіб. Інших зборів тв. Обов`язкових платежів.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з ВАТ « М`ясокомбінат «Ятрань», правонаступником якого є Товариства з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань» на посаді контролера касира, 14 травня 2009 року близько 11-00 год. знаходилась у фірмову магазині № НОМЕР_1 , під час виконання своїх функціональних обов`язків, внаслідок нещасного випадку, отримала тілесні ушкодження у вигляді «закритий внутрішньо-суглобний косий перелом правої гомілки зі зміщенням».

За результатами проведеного компетентною комісією розслідування нещасного випадку що сталося 14 травня 2009 року о 11-00 год. на підприємстві відповідача було прийнято рішення визнати даний нещасний випадок таким, що пов`язаний з виробництвом.

Внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом , позивач 02.02.2010 року вперше пройшла огляд медико-соціальною експертною комісією за результатами якої їй було визначено ступінь втрати професійної працездатності 30% та встановлено третю групу інвалідності. Визначено необхідність медикаментозному лікуванні та забезпеченні виробами медичного призначення.

В подальшому при повторному огляді, останній раз 11.02.2020 року позивачу було визначено втрату професійної працездатності - 20%, визначено необхідність в медикаментозному лікуванні та забезпеченні виробами медичного призначення.

Таким чином, у позивача в зв`язку з нещасним випадком, починаючи з 39 річного віку назавжди порушено звичайний спосіб життя. Отримання травми та подальше лікування супроводжувалось сильним фізичним болем . В подальшому позивач спостерігалась у травматичному відділенні та проходила відповідне лікування в стаціонарі та амбулаторно, яке не надавало очікуваного результату. Не зважаючи на значний час, що минув з моменту травмування, наслідки травми переслідують позивача та завдають їй фізичні страждання і по нині. Зокрема, позивача турбує наявне обмеження рухомості в суглобі правої нижньої кінцівки, болісність при ходьбі та навантаження на праву нижню кінцівку, задоволення елементарних повсякденних потреб потребує від позивача додаткових побутових потреб потребує від неї додаткових зусиль та завдає страждання.

3.Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень вказує, що період часу з 10.04.2007 року до 26.09.2017 року позивач ОСОБА_2 працювала на посаді контролера касира магазину АДРЕСА_1 , належить ТДВ «М`ясокомбінат «Ятрань» і є одним з об`єктів фірмової торгівлі продукцією, що виробляється м`ясокомбінатом та іншими товарам.

На момент травмування позивач мала дворічний стаж роботи в магазині. При виконанні своїх функціональних обов`язків 14.05.2009 року позивач разом з продавцем продовольчих товарів ОСОБА_3 погоджувала заявку на товар, при цьому вони обидві стояли на дерев`яному настилі. Після узгодження заяви позивач розвернулась, щоб йти до іншого відділу, оступилась та впала на підлогу, внаслідок чого отримала травму. Працюючи в магазині відповідача позивач проходила всі відповідні навчання та інструктажі з охорони праці.

Наявність на робочому місці продавця дерев`яного настилу передбачено п.10.1.10 «Правил охорони праці для об`єктів роздрібної торгівлі» : на робочих місцях продавця між прилавком та пристінним обладнанням повинен бути справний дерев`яний настил висотою 50-60мм від підлоги для запобігання переохолодженню ніг.

За результатами розслідування нещасного випадку, встановлено, що причиною нещасного випадку є « Особиста необережність контролера-касира ОСОБА_2 » та складено відповідний акт.

Після отримання травми, лікування та реабілітації позивач продовжувала працювати на підприємстві без переведення на легку працю чи іншу посаду. Без скорочення робочого часу чи заробітної плати, до звільнення 26.09.2017 року.

Представник відповідача стверджує, що моральна шкода компенсується лише за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому власником. Оскільки позивач травмувалась через власну необережність і за умов належного стану робочого місця, порушення з боку відповідача вимог чинного законодавства про охорону праці відсутні відсутня вина підприємства у травмуванні працівників, отже само по собі віднесення травми до виробничої не може бути підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Крім того, відповідач вважає помилковим посилання позивача на ст..1167 ЦК України оскільки в статті зазначено, що незалежно від вини шкода відшкодовується у випадку каліцтва внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, з якої вбачається, що він підтверджує факт отримання відзиву на позовну заяву, та також вказує на відсутність потреб у наданні часу для подання відповіді на відзив.

5.21.01.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_4 про відсутність додатків до позову, в зв`язку з чим просила суд продовжити строки для подання відзиву та направити копії документів відповідачу.

Процесуальні дії у справі.

6.22 грудня 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

7.Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 22.12.2020 р. відповідачу надано 15-денний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву. Ухвалу суду відповідачем отримано 11.01.2021 р., граничний строк для подання відзиву 26.01.2021 р. Згідно пошуку по трекінгу 466 відзив відправлено відповідачем 27.01.2021 року. Враховуючи, що представником позивача були направлені відповідачу документи - копія позову без додатків, та судом направлялись додатки до позову, суд вважає, що є підстави для продовження строків для подання відзиву. Таким чином, суд дійшов висновку про продовження строків для подання відзиву відповідачу на 10 днів.

Обставини справи, встановлені судом

8.З 10.04.2007 року до 26.09.2017 року позивач ОСОБА_2 перебувала в трудових відносинах з Товариством з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань», що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_2 ( а.с.43-55)

9.Відповідно до Акту № 1 форми Н-1 про нещасний випадок пов`язаний з виробництвом, 14 травня 2009 року об 11-00 год. з ОСОБА_2 , яка перебувала на посаді контролера касира в фірмовому магазині АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ) , молочно кондитерський відділ стався нещасний випадок, а саме: падіння останньої під час пересування. Діагноз згідно з лікарським листом непрацездатності: закритий внутрішньо суглобний косий перелом правої гомілки зі зміщенням. Причини нещасного випадку зазначені у п.7 акту особиста необережність, у п.10 акту форми Н-1 зазначено, що ОСОБА_2 порушила ст..14 ЗУ «Про охорону праці» ( а.с.18-20).

10.Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 14 травня 2009 року об 11-00 год. на ВАТ «М`ясокомбінат « Ятрань» від 16 травня 2009 року, причиною нещасного випадку є особиста необережність контролера касира ОСОБА_2 за висновком комісії нещасний випадок з контролером-касиром ОСОБА_2 вважається пов`язаний з виробництвом. Крім того, в акті розслідування також зазначено, що ОСОБА_2 проходила вчасно вступний, первинний та повторний інструктаж з охорони праці; характеристика робочого місця , де стався нещасний випадок, яке відповідає вимогам нормативних документів з охорони праці, чисте, проходи вільні, підлога суха, не слизька. Крім того, на робочому місці продавця перед прилавком встановлено справний дерев`яний настил висотою 60 мм від підлоги для запобігання переохолодженню ніг. Технічний стан обладнання відповідає вимогам охорони праці. Зазначені обставини, за яких стався нещасний випадок: коли ОСОБА_2 сходила з настилу, вона оступилась і впала на підлогу. Причиною нещасного випадку визнано особиста необережність контролера-касира ОСОБА_2 ( а.с. 21-23)

11.При первинному огляді, 02.02.2010 року МСЕК ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом ( а.с.9-10). В подальшому, при повторних оглядах, 03.03.2015 встановлено 25% втрати професійної працездатності, з 28.02.2017 року ОСОБА_2 встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Дата повторного переогляду 10.02.2023 року ( а.с.11-17)

12.Крім того, позивач неодноразово зверталася до медичних установ для лікування наслідків виробничого травмування, що підтверджується копіями виписних епікризів та виписками із медичних карток стаціонарного хворого ( а.с. 24-42).

Джерела права й акти їх застосування.

13.Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

14.Відповідно до ч. 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

15.Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

16.Відповідно до ст..1167 ЦК України (в редакції яка діяла на момент первинного огляду во МСЕК), моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі

неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується

особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків,

встановлених частиною другою цієї статті. (ч.1)

17.За ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу

місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її

завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я

або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної

небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного

засудження, незаконного притягнення до кримінальної

відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу

тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного

затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у

вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

18.Відповідно до статті 153 КЗпП України з забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

19.Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

20.Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

21.Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

22.Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону праці» (в редакції яка діяла на момент первинного огляду во МСЕК), працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і

здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи

під час перебування на території підприємства;

Оцінка аргументів учасників справи.

23.Заслуговують на увагу доводи представника позивача, що у позивача в зв`язку з нещасним випадком, який стався з нею на робочому місці, порушено її звичайний спосіб життя. Отримання травми та подальше лікування супроводжувалось сильним фізичним болем. Крім того, позивач потребувала та потребує зараз систематичного огляду у лікаря травматолога та лікаря невропатолога.

24.Крім того, представник позивача вважає, що підставою для відшкодування моральної шкоди є ч.1 та 2 ст.23, ч.1 та 2 ст.1167 ЦК України та ст.ст.153, 237-1 КЗпПУ. Проте, суд вважає що за встановленими обставинами справи посилання представника позивача на положення ст.1167 ЦК України є помилковим оскільки в даній справі відсутні умови, зазначені у всіх частинах гіпотези даної норми. Також, судом враховується що під час травмування позивача, виконання її службових обов`язків не пов`язано жодним чином із дією джерела підвищеної небезпеки. Також, є безпідставним посилання представника позивача на норми ст.ст.153, 237-1 КЗпПУ оскільки відсутні обставини порушення власником законних прав працівника. На думку суду, падіння позивача з власної необережності робітника не може свідчити про порушення власником підприємства законних прав ОСОБА_2 .

25.Суд погодився з доводами представника відповідача щодо відсутності вини підприємства в зв`язку з відсутністю шкідливого або небезпечного фактора, пов`язаного з виробництвом, про що вказує п.7 акту особиста необережність та п.10 акту форми Н-1 зазначено, що ОСОБА_2 порушила ст..14 ЗУ «Про охорону праці». Також, суд приймає доводи відзиву що позивач взагалі не зазначив якими неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача заподіяно моральну шкоду та в чому полягає порушення її законних прав працівника.

Висновки суду за результатами розгляду справи

26.Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 в період з що період часу з 10.04.2007 року до 26.09.2017 року перебував в трудових відносинах з відповідачем. Перебуваючи на посаді контролера касира, 14 травня 2009 року близько 11-00 год. знаходилась у фірмову магазині № НОМЕР_1 , під час виконання своїх функціональних обов`язків, внаслідок нещасного випадку, отримала тілесні ушкодження у вигляді «закритий внутрішньо-суглобний косий перелом правої гомілки зі зміщенням». Причини нещасного випадку зазначені у п.7 акту особиста необережність, у п.10 акту форми Н-1 зазначено, що ОСОБА_2 порушила ст.14 ЗУ «Про охорону праці»

27.При первинному огляді, 02.02.2010 року МСЕК ОСОБА_2 встановлено третю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом ( а.с.10). В подальшому, при повторному огляді , 11.02.2020 року ОСОБА_2 встановлено 20 % втрати професійної працездатності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Дата повторного переогляду 10.02.2023 року ( а.с.17)

28.При вирішенні справи про відшкодування спричиненої моральної шкоди у зв`язку з нещасним випадком на виробництві суд враховує конкретні обставини справи, а саме: відсутність вини власника підприємства в заподіянні шкоди, відсутність доведення факту порушення відповідачем законних прав робітника, які стали причиною травмування, обставини та причини травмування необережність позивача, внаслідок якої вона втратила професійну працездатність та отримала третьої групу інвалідності при первинному огляді. Судом на підставі встановлених обставин справи прийнято рішення про відмову в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

29.Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

30.Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин судові витрати суд покладає на рахунок держави

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань» про відшкодування моральної шкоди , завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «М`ясокомбінат «Ятрань», , вул. Братиславська, буд. 82, м. Кропивницький, Кіровоградська область.

Суддя І.Б. Малаховська