Справа № 344/8997/20
Провадження № 2/344/993/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

18 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Разом з нею у вказаній квартирі зареєстрований син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у грудні місяці 2017 року забрав свої речі і виселився з квартири та перейшов жити до дружини на АДРЕСА_2 . З вересня 2019 року він проживає разом з дружиною у подарованій їй квартирі по АДРЕСА_3 . Відповідач не сплачує комунальні платежі, не здійснює догляд та не проводить ремонтних робіт у квартирі, що свідчить про втрату інтересів до житла та відсутність у помешканні понад визначений законом строк без поважних причин. Реєстрація відповідача створює для неї незручності, оскільки вона не може оформити субсидію та розпорядитися квартирою на власний розсуд. Позивачка вказує, що вона є інвалідом ІІІ-Ї групи, отримує пенсію у розмірі 1 638,00коп., яких їй не вистачає на оплату комунальних послуг, лікування га інше, а тому відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у вказаній квартирі.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

У судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які повідомили про відомі їм обставини щодо даного спору.

Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12-13) та зареєстрована за цією ж адресою (а.с. 9, 11)

Разом з позивачкою у вказаній квартирі зареєстрований з 03.10.2005 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Також позивачем долучено до справи Акт комісії в складі уповноваженого співвласника та мешканців квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , у якому зазначено про фактичну відсутність проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_6 з грудня 2017 року (а.с. 5).

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Положеннями статті 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно цієї ж статті, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Статтею 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні вказано, що підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності з положеннями статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 пояснили суду, що вони є жителями будинку АДРЕСА_7 та їм достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_6 не проживає з грудня 2017 року.

За таких обставин суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відсутність відповідача має постійний характер, підстави для визнання причин відсутності відповідача поважними відсутні, тому ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 41, 129 Конституції України, статей 29, 405 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 89, 263-265, 273, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 7 3акону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2021 року.