Дата документу 09.02.2021
Справа № 501/3406/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимко М.Л.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» (третя особа професійна спілка «Солідарність») про визнання незаконним та скасування наказу №270 від 27.08.2020, стягнення середнього заробітку за час простою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з вище зазначеним позовом (а.с.2-5) в якому просить:

- наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №270 від 27.08.2020 в частині оголошення простою і встановлення ОСОБА_1 оплати праці з 01.09.2020 по 31.10.2020 з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, визнати незаконним та скасувати;

- стягнути з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час простою не з вини працівника у розмірі визначеного розрахунком починаючи з 01.09.2020 по час ухвалення рішення суду, але не більше ніж по 31.10.2020;

- стягнути з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ», на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі визначених платіжними квитанціями.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працює в ДП МТП «Чорноморськ» заступником начальника контейнерного терміналу з інформаційно-технологічної роботи, а також є членом профспілки «Солідарність».

27.08.2020 на підставі наказу в.о. директора Порту за №270 їй було оголошено простій з 01.09.2020 по 31.10.2020 з оплатою за значений період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, відповідно до вимог ст. 113 КЗпП України.

Вказаний наказ позивач вважає незаконним, у зв`язку з тим, що Відповідно до п.3.3.27. Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ»» за час простою не з вини працівника, працівникам структурним підрозділам (окрім докерів-механізаторів), яких відпустили додому з їхньої письмової згоди, зберігається оплата у розмірі 2/3 часової ставки без доплати за роботу у нічний час.

Згідно з Додатком 2 Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ», простій, якщо працівник находиться на робочому місці в очікуванні роботи, оплата праці відбувається 100% часової тарифної ставки з доплатою за роботу у нічний та вечірній час.

Враховуючи ту обставину, що позивач не писала ніякої заяви, як-то передбачено п.3.3.27. діючого Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ», відповідач не мав правових підстав відправляти її додому та встановлювати заробітну плату з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

Окрім того, вищезазначеними положеннями Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ» в разі оголошення простою працівникам, не передбачено встановлення заробітної плати з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки а передбачено оплату з розрахунку 2/3 годинної ставки без доплати за роботу у нічний і вечірній час, а працівникам, які находяться на робочому місці в очікуванні роботи, оплата праці відбувається з розрахунку 100% часової тарифної ставки з доплатою за роботу у нічний та вечірній час.

За вказаних обставин позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі а розгляд справи провести за її відсутності (а.с.93).

Відповідач надав відзив на позов (а.с.37-41), в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що наказ №270 від 27 серпня 2020 року «Про заходи запобігання поширенню коронавірусу СОVІD-19» було видано на підставі оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою зниження ризику захворювання працівників підприємства коронавірусом СОVІD-19, вжиття з цією метою профілактичних заходів, керуючись ст.34 КЗпП України, з урахуванням протоколу засідання комісії з питань надзвичайних ситуацій ДП «МТП «Чорноморськ» від 26.08.2020 №13.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVІD-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 частина перша статті 113 КЗпП України доповнена уточненням, відповідно до якого час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). З урахуванням таких змін, оскаржуваним наказом передбачено здійснення оплати з 01.09.2020 по 31.10.2020 працівникам підприємства, з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

Відповідач стверджує, що оскільки, до таких змін не передбачалось те що простій не з вини працівника може бути викликаний введенням карантинних заходів, то п.3.3.27 і п.21 Додатку 2 Колдоговору ДП «МТП «Чорноморськ» (стосовно - «якщо працівник знаходиться на роботі в очікуванні роботи») не регулює порядок оплати часу простою не з вини працівника, який оголошений через введення карантину, так як Колдоговір ДП «МТП «Чорноморськ» був прийнятий в 2001 році, до введення карантинних заходів та внесення зазначених змін.

Представник відповідача також надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову відмовити (а.с.89-90).

Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в ДП МТП «Чорноморськ» заступником начальника контейнерного терміналу з інформаційно-технологічної роботи, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці (а.с.8-9).

Позивач є членом профспілки «Солідарність».

27.08.2020 на підставі наказу в.о. директора Порту №270 позивачу було оголошено простій з 01.09.2020 по 31.10.2020 з оплатою за значений період з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, відповідно до вимог ст. 113 КЗпП України (а.с.10).

Відповідно до ч.4 ст.97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Згідно ч.1 ст.113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Відповідно до змісту ст.247 КЗпП України, виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації, разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання запровадження, перегляду та змін норм праці, вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат, вирішує питання робочого часу і часу відпочинку, погоджує графіки змінності та надання відпусток, запровадження підсумованого обліку робочого часу, дає дозвіл на проведення надурочних робіт, робіт у вихідні дні, тощо.

Відповідно до п.3.3.27. Колективного договору ДП МТП «Чорноморськ» (а.с.12-13) за час простою не з вини працівника, працівникам структурним підрозділам (окрім докерів-механізаторів), яких відпустили додому з їхньої письмової згоди, зберігається оплата у розмірі 2/3 часової ставки без доплати за роботу у нічний час.

Згідно з Додатком 2 Колективного договору ДП МТП «Чорноморськ», простій, якщо працівник находиться на робочому місці в очікуванні роботи, оплата праці відбувається 100% часової тарифної ставки з доплатою за роботу у нічний та вечірній час.

Так, відповідно до п.2 наказу в.о. директора за №270 від 27.08.2020 працівникам підприємства, зазначеним у додатку, в тому числі позивачу, в примусовому порядку без погодження з профспілкою, членом якої є позивач, встановлено з 01.09.2020 по 31.10.2020 оплату праці з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

Враховуючи ту обставину, що позивач не писала відповідної заяви, як передбачено п.3.3.27 діючого Колективного договору ДП МТП «Чорноморськ», відповідач не мав правових підстав відправляти її додому та встановлювати заробітну плату з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

Окрім того, вищезазначеними положеннями Колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ»» в разі оголошення простою працівникам, не передбачено встановлення заробітної плати з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки а передбачено оплату з розрахунку 2/3 годинної ставки без доплати за роботу у нічний і вечірній час, а працівникам, які находиться на робочому місці в очікуванні роботи, оплата праці відбувається з розрахунку 100% часової тарифної ставки з доплатою за роботою у нічний та вечірній час.

Відповідно до ст.43 Конституції України, Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з позицією Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні великої палати КС України від 28.08.2020 по справі №1-14/2020(230/20), за конституційним поданням Верховного Суду щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень постанови КМ України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, Спричиненої коронaвірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», положень частини першої, третьої ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», абзацу дев`ятого п.2 розділ II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020р.» зазначається, що згідно зі ст. 64 Конституції України, права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Конституційний Суд України наголосив, що обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина є можливим у випадках, визначених Конституцією України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України.

Як вбачається з мотивувальної частини наказу №270 від 27.08.2020р. «Про заходи запобігання поширенню коронавірусу СОVID-19», керуючись ст.34 КЗпП України, та протоколом засідання комісії з питань надзвичайних ситуацій ДП МТП «Чорноморськ» встановлення в примусовому порядку простою та оплати праці з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, відповідно до вимог ст.113 КЗпП Україну визвано заходами зниження ризику захворювання працівників підприємства коронавірусом та вжиттям з цією метою профілактичних заходів.

Тобто, обмеження трудових прав позивача та гарантій передбачених ст.43 Конституції України, ст.ст.2,2-1, 21 КЗпП України та встановлення простою з оплатою праці з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки, керівництвом підприємства запроваджується локальним нормативним актом, що є протизаконним та суперечить ст.ст.1, 3, 6, 8,19, 64 Конституції України.

Окрім того, відповідно до ст.15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Згідно ст.21 вищезазначеного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Таким чином, відповідач не мав законного права в односторонньому порядку змінювати положення колективного договору ДП МТП «Чорноморськ», яким передбачено письмову згоду працівника на встановлення йому оплати праці з розрахунку 2/3 часової ставки без доплати за роботу в нічний та вечірній час.

Окрім того, у відповідності до ч.3 ст.113 КЗпП України, за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Як вбачається з мотивувальної частини спірного наказу, оголошення простою застосовується у зв`язку з ризиком захворювання втому числі і позивача коронавірусом СОVID-19.

Тобто не з вини позивача, для неї і оточуючих її працівників, на підприємстві склалася небезпечна виробнича ситуація в результаті якої є ризик захворювання небезпечним коронавірусом СОVID-19.

Таким чином, дії відповідача про встановлення простою з оплатою праці з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки є неправомірними і такими, що суперечать ст.ст.1, 3, 6, 8, 19, 64 Конституції України, ст.ст.2 , 2-1, 21, 213 КЗпП України, ст.ст.15, 21 Закону України «Про оплату праці», положенням п.3.3.27 та п.21 Додатку діючого колективного договору ДП «МТП «Чорноморськ» та порушують право позивача на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирав і вільно погодився, тому вимоги в частині скасування спірного наказу підлягають задоволенню.

Згідно з п.5 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.1995р. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п.8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно пп.б) п.4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.1995р. до розрахунку не входять одноразові виплати які носять компенсаційний характер та які нараховуються з метою відшкодування працівникам матеріальних витрат пов`язаних з виконанням трудових чи інших передбачених законом обов`язків, та характер допомоги (за невикористану відпустку, вихідна допомога, матеріальна допомога тощо) ст. ст. 44, 83, 120, 121,125 КЗпП України.

Премії, винагороди та інші заохочувальні виплати які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій відповідно до п.3 даної Постанови включаються до розрахунку.

Тобто, всі виплати втому числі одноразові які пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (високі досягнення в праці; високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою та інші, виробничі премії; одноразова винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо), включаються до розрахунку.

Відповідно до пп.а) п.4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» до розрахунку не включаються виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника.

Так, відповідно до бухгалтерських довідок ДП МТП «Чорноморськ» за Формою 2, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає: Липень 2020р. з/п. 9589,60 грн., серпень 2020р. з/п 2878,88 грн.

Середньо місячна заробітна плата складає: (9589,60 + 2878,88) : 2 = 6234,24 грн.

В липні 2020 року було 22,950 р/з, в серпні 2020 року було 20 р/з, загальна кількість р/з складає: 22,950 + 20 = 42,950 р/з.

Середня кількість робочих змін складає: 42,950 : 2 = 21,475 р/з.

Середньоденний заробіток працівника складає: 6234,24 : 21,475 = 290,30 грн.

Загальна середня кількість робочих змін за час вимушеного прогулу з 01.09.2020р. по 31.10.2020р. складає 42,950 р/з. (21,475 х 2).

Середній заробіток за час вимушеного прогулу: з 01.09.2020р. по 31.10.2020р. складає: 42,950 х 290,30 р/з = 12468,38 грн.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного простою, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 12468,38 грн.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанції від 08.10.2020 (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» (третя особа професійна спілка «Солідарність») про визнання незаконним та скасування наказу №270 від 27.08.2020, стягнення середнього заробітку за час простою, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора ДП «МТП «Чорноморськ» №270 від 27.08.2020 в частині оголошення простою і встановлення ОСОБА_1 оплати праці з 01.09.2020 по 31.10.2020 з розрахунку 2/3 середньорічної годинної ставки.

Стягнути з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час простою не з вини працівника у розмірі 12468,38 гривень.

Стягнути з Державного підприємства морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя