Справа № 545/2897/20
Провадження №2-др/545/4/21
"15" лютого 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Артеменко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25.01.2021 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено повністю.
Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки це питання не було вирішене під час ухвалення рішення суду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з ч.3 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, зокрема пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в розмірі 7000 грн. (вартість послуг адвоката 5000 грн. + «гонорар успіху» 2000 грн.). В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надані документи на підтвердження обґрунтованості заявленої суми, а саме - договір про надання правової допомоги №18 від 19.10.2020 року, додаток №1 до Договору та акт виконаних робіт від 22.01.2021 року; акт виконаних робіт від 22.01.2021 року; квитанцію про сплату ОСОБА_1 адвокату Кіндяку О.С. 3000 грн. (справа №545/2897/20) (а.с.249-257, 258,259,268).
Згідно з п.4.2 договору про надання правової допомоги №18 від 19.10.2020 року, сторони договору домовились, що клієнт здійснює оплату гонорару за надані послуги після ухвалення судового рішення. Клієнт протягом місяця після ухвалення рішення судом першої інстанції сплачує аванс в розмірі 100% загальної вартості наданих послуг.
Відповідно до п.4.5 Договору сторони домовились, що у разі позитивного вирішення справи, в разі якщо буде досягнуто мету представництва (прийнято судове рішення про задоволення позову), клієнт додатково сплачує адвокату гонорар в розмірі 2000 грн. «гонорар успіху».
Пунктом 1 Додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №18 від 19.10.2020 року зазначено, що сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за Договором на підставі Акту виконаних робіт становить 5 000 грн.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналізуючи вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що підлягають вирішенню питання про стягнення судових витрат незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено у зв`язку з розглядом справи.
Положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 листопада 2020 року у справі № 911/4242/15.
Враховуючи, що відповідач у судові засідання не з`являвся та не надавав будь-яких заперечень по справі, тому суд не вбачає підстав для зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. та вважає за необхідне стягнути їх у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України,
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк