ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/3211/20
Провадження № 22-ц/4820/327/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/3211/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки (суддя Сагайдак І.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ГУ Держгеокадастру у Волинській області про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки.

В обґрунтування позову вказував, що йому на підставі рішення Левківської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області № 5 від 26 травня 1992 року було передано у користування земельну ділянку, площею 50 га, для ведення селянського (фермерського) господарства на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області та видано Державний акт на право користування землею № 042410.

28.01.1998 зареєстровано Селянсько-фермерське господарство «Надія», , засновником якого є позивач ОСОБА_2 .

Вказує, що 26 лютого 2019 року він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо встановлення меж земельної ділянки площею 50 га для ведення селянського фермерського господарства на місцевості та присвоєння кадастрового номеру.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-2150 від 29 березня 2019 року надано згоду ОСОБА_2 на відновлення меж земельної ділянки, загальною площею 50 га, кадастровий номер :05:019, що перебуває у постійному користуванні на підставі Державного акта про право користування землею № 042410.

Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу у Старокостянтинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20 жовтня 2020 року йому відмовлено у внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру у зв`язку із тим, що існує накладання із земельною ділянкою з кадастровим номером :05:019:0005, яка зареєстрована за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, площа співпадає на 90,54 %.

Оскільки земельну ділянку площею 50 га, яка перебуває у його постійному користуванні на підставі Державного акта на право користування землею № 042410 від 1992 року, зареєстровано за державою в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області без попереднього вилучення її у постійного землекористувача, що є порушенням вимог ст.ст. 141, 143, 144 та 149 ЗК України, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав, а тому просив суд скасувати запис від 17 вересня 2020 року про державну реєстрацію земельної ділянки (землі запасу/державна форма власності), площею 45,2709 га, кадастровий номер :05:019:0005, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ГУ Держгеокадастру у Волинській області про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки. Роз`яснено позивачу, що розгляд даного спору віднесено до юрисдикції господарського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуються з вказаною вище ухвалою суду, просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Заявник вважає, що даний спір не підвідомчий господарському суду, оскільки земельна ділянка передавалась в постійне користування фізичній особі, а не фермерському господарству, а тому спір між сторонами, однією з яких є фізична особа, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Згідно з частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю).

Звертаючись до суду з позовом про скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки, позивач вказував, що на підставі Державного акта на право користування землею № 042410 ОСОБА_2 передано у постійне користування земельну ділянку площею 50 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

21 січня 1998 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Селянсько-фермерського господарства «Надія» (СФГ «Надія»), , засновником якого є ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що на момент подачі даного позову СФГ «Надія» є юридичною особою та свою діяльність не припинило, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц дійшла правового висновку, що після державної реєстрації фермерського господарства у правовідносинах користування земельними ділянками, відбувається фактична заміна орендаря, й обов`язки користувача земельної ділянки переходять до фермерського господарства з дня його державної реєстрації.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

При цьому, питання про юрисдикцію спору вирішується на момент відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції правильно виходив з того, що даний спір виник з приводу користування земельною ділянкою, яка була надана із земель державної власності для ведення фермерського господарства, яке зареєстровано як юридична особа СФГ «Надія», , засновником якого є ОСОБА_2 , тому даний спір має розглядатись за правилами господарського судочинства.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постановах Верховного Суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що спір, який виник між сторонами, віднесений до цивільної юрисдикції, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги в тій частині, що земельна ділянка не передавалась до статутного капіталу юридичної особи фермерського господарства, оскільки для фактичної заміни орендаря та переходу обов`язків користувача земельної ділянки до фермерського господарства має значення факт державної реєстрації останнього, а не внесення земельних ділянок до його статутного капіталу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай