Справа № 2-о/593/4/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської області

"26" січня 2021 р.

в особі: судді Німко Н.П.

при секретарі Олексів Г.Р.

з участю:

заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Саранчуківської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області про встановлення юридичних фактів - приналежності правовстановлюючого документа та перебування у родинних стосунках,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 , зазначивши заінтересованою особою Саранчуківську об`єднану територіальну громаду, звернулася в суд із заявою й просить встановити факт, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, видане 19 жовтня 1988 р. на жилий будинок за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_3 ; встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті матері, з метою отримання спадщини за законом, вона звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори. 26.12.2020 року вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_1 через розбіжності у написанні імені матері (« ОСОБА_4 » і « ОСОБА_5 ») у правовстановлюючих документах свідоцтві про народження заявниці та свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок. За таких обставин заявниця не має можливості документально підтвердити свої родинні зв`язки із покійною матір`ю та оформити спадщину за законом після матері.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити, дала пояснення, аналогічні змісту поданої заяви.

У судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився. Сільський голова подав суду заяву, у якій вказав, що визнає заяву та просить слухати справу без участі представника Саранчуківської сільської ради.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявниці, взявши до уваги заяву представника заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що вимоги заявниці є підставними і підлягають до задоволення.

Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.3 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено таке.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.12.1949 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 22 липня 1952 року, ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу їй присвоїно прізвище « ОСОБА_8 ».

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 03 червня 2005 року.

Як вбачається із довідки Мечищівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області від 18 листопада 2020 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 ; на час смерті проживала із дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та внуком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Заявниця ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 05 червня 1963 року, де у графі мати зазначено « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 від 17 лютого 1995 року заявниця ОСОБА_10 зареєструвала шлюб із ОСОБА_11 і після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на « ОСОБА_12 ».

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19 жовтня 1988 року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Постановою Бережанської державної нотаріальної контори №482/02-51 від 26.12.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У поданих заявницею ОСОБА_1 до нотаріальної контори документах виявлено розбіжності, а саме: у свідоцтві про смерть ім`я спадкодавця зазначено « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про народження заявниці та у праповстановлюючому документі на власність ім`я матері - « ОСОБА_5 ». Через такі розбіжності та не підтвердження родинних стосунків заявниці із спадкодавцем, є також не підтвердженим право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Отже, судом встановлено, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавиці та родинних відносин заявниці із померлою ОСОБА_3 є необхідним для реалізації права заявниці на спадкування.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 (сусідка заявниці) та ОСОБА_11 (чоловік заявниці) підтвердили той факт, що мати заявниці за життя мала ім`я ОСОБА_4 , таке ж ім`я було зазначене і у її свідоцтві про народження, на підставі якого було видано свідоцтво про смерть. Однак у школі, де вона працювала, співробітники її звали ОСОБА_14 і в інших документах ім`я померлої вказувалося, як « ОСОБА_5 ». Свідок ОСОБА_11 також підтвердив, що його теща була власником житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Суд приймає до уваги позицію заінтересованої особи Саранчуківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання заяви ОСОБА_1 і вважає, що така позиція не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, суд вважає доведеним той факт, що правовстановлюючий документ,- свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок із надвірними будівлями, видане на підставі рішення виконкому Бережанської районної Ради народних депутатів №-224 від від 16 серпня 1988 року та записане 19 жовтня 1988 року в реєстрову книгу №-1 стор.№-77 за реєстровим №-77, згідно якого цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , фактично належить ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одній і тій самій особі.

А також вважає доведеним і той факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 доводилася рідною матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цьому суд переконали пояснення заявниці, покази допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які підтвердили обставини, на які посилається заявниця, та інші, досліджені в судовому засіданні письмові докази по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 76, ч.2, 3, 4 ст. 263, 264, 265 ч.3 ст.294, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ: свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок із надвірними будівлями, видане на підставі рішення виконкому Бережанської районної Ради народних депутатів №-224 від від 16 серпня 1988 року та записане 19 жовтня 1988 року в реєстрову книгу №-1 стор.№-77 за реєстровим №-77, згідно якого цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , фактично належить ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одній і тій самій особі.

Встановити юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 доводилася рідною матір`ю заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Тернопільського апеляційного суду.

В силу положень ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення суду складено 28 січня 2021 року.

Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко