Дата документу 03.06.2021
Справа № 334/261/21
Провадження № 2/334/1507/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, визнання права власності на нерухоме майно, виключення майна із складу спадкового майна,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Ящук О.В., відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представника відповідачів адвоката Малахової Г.О., третьої особи ОСОБА_4 ,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить визнати договори купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , та договір купівлі-продажу гаражного боксу № 1 (літ. А), розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , укладені 10.01.2014 між нею та ОСОБА_5 дійсними; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 , та гараж № 1 (літ. А), розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; виключити із складу спадкового майна після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , та гараж № 1 (літ. А), розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позов обґрунтовує тим, що 10.01.2014 між нею та ОСОБА_5 укладені спірні договори. Грошові кошти, за які були придбані квартира та гаражний бокс належали їй на праві особистої приватної власності Квартира АДРЕСА_1 належала продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1994 № 1-3122. Договір зареєстровано 02.11.1994 Запорізьким міжміський бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер №36855. Гаражний бокс належав продавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.07.2008, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.06.2008 № 268/10. Свідоцтво зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.07.2008. Нотаріально спірні договори не укладались з причини перебування сторін у той час в скрутному матеріальному становищі (відсутності грошових коштів з метою посвідчення правочину). На підтвердження укладення вищевказаних договорів, а також на підтвердження того факту, що продавець отримав від неї грошові сопіти в рахунок продажу квартири та гаражного боксу, між ними були складені письмові документи, які власноруч підписані сторонами у присутності свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними дітьми ОСОБА_5 10.01.2014 сторони спірних договорів домовились про всі істотні умови договорів, що підтверджується укладенням письмових договорів, сплатою нею у повному обсязі грошових коштів за придбання гаражного боксу та квартири, передачею їй ключів від цього майна та оригіналів правовстановлюючих документів. 18.06.2009 позивач зареєструвалась у квартирі, а після укладення письмових договорів постійно в ній проживає, сплачує комунальні платежі, зробила в ній ремонт, веде господарство. Будь-яких речей сторонніх осіб ані у квартирі, ані у гаражному боксі не має. Нотаріально посвідчити спірні договори їх сторони не встигли, оскільки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Відповідачі звернулись із відповідними заявами про отримання спадщини після померлого батька до Запорізької районної державної нотаріальної контори. Спірна квартира та гаражний бокс також ввійшли до складу спадкового майна. З моменту вчинення правочину у простій письмовій формі жодних претензій з боку відповідачів або інших осіб не надходило.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиви на позов не надали. Треті особи ОСОБА_4 та Запорізька районна державна нотаріальна контора пояснення щодо позову не надали.

Ухвалою від 20.01.2021 позовна заява була залишена без руху, а позивачці був визначений строк для усунення її недоліків. У визначений судом строк недоліки позовної заяви були усунуті. Ухвалою від 26.02.2021 відкрите провадження у справі, яка була призначена до розгляду в загальному позовному провадженні. У підготовчому засіданні на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд постановив відмовити у прийнятті визнання позову відповідачами, оскільки такі визнання суперечать вимогам ст. 182, 657 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до яких спірні договори підлягають нотаріальному посвідченню, а право власності державній реєстрації. Ухвалою від 13.04.2021 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Пояснила, що її дід ОСОБА_5 від посвідчення спірних договорів не ухилявся, але за станом здоров`я не міг з`явитись до нотаріуса.

Представник позивачки - адвокат Ящук О.В. у судовому засіданні позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що позивачка є його донькою, а ОСОБА_5 - батьком. Йому відомо, що в січні 2014 року його батько ОСОБА_5 продав їй спірні квартиру та гараж, оскільки йому були потрібні гроші на лікування. Гроші донька передавала батьку в його присутності. Оформити договори у нотаріуса не змогли, оскільки батько помер. Донька проживає у спірній квартирі з літа 2009 року і по теперішній час та зареєстрована у ній. Весь цей час користується гаражем. Батько виписався зі спірної квартири та проживав у нього. ОСОБА_5 спонукав його донько укласти з ним письмові договори, які він планував нотаріально посвідчити після одужання. Спірне майно після смерті батька увійшло до спадкової маси.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав. Пояснив, що позивачка є його племінницею. В 2014 році його батько ОСОБА_5 продав племінниці квартиру та гараж. Гроші передавались у його присутності. Спірні договори не були посвідчені нотаріально, бот батько помер.

Представник відповідачів - адвокат Малахова Г.О. позов визнала.

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримав. Пояснив, що він є чоловіком позивачки. За спірними договорами позивачка придбала у діда спірне майно за власні кошти. Після укладення шлюбу з позивачкою він проживає у спірній квартирі.

Представник третьої особи Запорізької районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 10.01.2014, укладеному між ОСОБА_5 та позивачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_5 зобов`язався передати у власність позивачці квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а остання зобов`язалась прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Позивачка ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 за продаж вказаної квартири до підписання договору 468 000 гривень, що засвідчено підписами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Право власності на спірну квартиру ОСОБА_5 набув на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.1994 реєстровий № 1-3122, що підтверджується вказаним договором.

Згідно з договором купівлі-продажу гаражного боксу від 10.01.2014, укладеному між ОСОБА_5 та позивачкою ОСОБА_1 , ОСОБА_5 зобов`язався передати у власність позивачці гаражний бокс № 1 (літ. А), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а остання зобов`язалась прийняти майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Позивачка ОСОБА_1 передала ОСОБА_5 за продаж вказаного майна до підписання договору 52 650 гривень, що засвідчено підписами відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Право власності на спірний гараж ОСОБА_5 набув на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.06.2008 № 268/10, що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 16.07.2008 серії НОМЕР_1 , витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.07.2008 № 19698535.

У заяві третьої особи ОСОБА_4 від 10.01.2014 зазначено, що він надав свою згоду дружині ОСОБА_1 на купівлю вищевказаного нерухомого майна, стверджуючи, що грошові кошти є її особистою власністю і не є спільними коштами подружжя.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 11.07.2014.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

В частині третій статті 640 ЦК зазначено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Статтею 657 ЦК встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Але, згідно з частиною другою статті 220 ЦК, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Суд встановив, що відбулось повне виконання спірних договорів, що підтверджується наступним. Позивачка проживає у спірній квартирі, що підтверджується копією її паспорта громадянина України, та поясненнями учасників справи. Користується спірним гаражем, що підтверджується поясненнями учасників справи. Має правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно. Вказані обставини свідчать про те, що спірне майно було їй передане ОСОБА_5 . Факт передачі позивачкою грошових коштів за спірне майно у повному обсязі підтверджуються спірними договорами, в яких вказані факти засвідчені підписами свідків, якими були відповідачі.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої статті 220 ЦК України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 665/2266/16-ц.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що від нотаріального посвідчення спірних договорів ухилились обидві сторони через скрутне матеріальне становище. Після чого сторона договорів - ОСОБА_2 помер.

Але, як було зазначено вище, ухилення від нотаріального посвідчення правочинів через скрутне матеріальне становище не є підставою для визнання правочину дійсним. Не є такою підставою і хвороба сторони правочину, оскільки доказів цієї обставини суду не надано. Крім цього, нотаріальне посвідчення спірних правочинів відповідно до ст. 41 «Про нотаріат» можливо було вчинити і за місцем проживання ОСОБА_5 .

При цьому суд погоджується з тим, що можливість нотаріально посвідчити спірні правочини в теперішній час втрачена через смерть сторони правочину ОСОБА_5 .

За таких обставин суд дійшов висновку про недоведеність факту ухилення сторін спірних договорів від їх нотаріального посвідчення та порушення прав позивачки, у зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивачку.

Керуючись ст. 3-5, 10-13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , Запорізька районна державна нотаріальна контора, про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, визнання права власності на нерухоме майно, виключення майна із складу спадкового майна, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 14.06.2021.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_6 ,

- Запорізька районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Істоміна, буд. 4, м. Запоріжжя, .

Суддя: