Справа № 450/2819/20 Провадження № 2/450/553/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"06" травня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.02.2004 року. відповідно до довідки №708 від 22.06.2020 року у вказаній квартирі зареєстровані наступні особи: дочка позивачки ОСОБА_3 , колишній чоловік дочки ОСОБА_2 та їх діти: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . 17.10.2019 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1525/19 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Оскільки відповідач не є членом її сім`ї, спільного господарства вони не ведуть та у добровільному порядку він не хоче виселитись із вказаної квартири, просить позовні вимоги задоволити, усунути перешкод у користуванні її квартирою шляхом виселення ОСОБА_8 Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Позиція відповідача: у судове засідання на виклик суду не з`явися, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення поштової кореспонденції та оголошення про виклик у судове засідання розміщене на сайті судової влади.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

07.09.2020 року ухвала про відкриття провадження; 22.10.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 09.12.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 03.02.2021 року ухвала підготовчого судового засідання; 01.03.2021 року заява про закінчення підготовчого засідання у відсутності представника позивача; 01.03.2021 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 06.04.2021 року заява про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 26.02.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісєєвою О.Я.

Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані дочка позивачки ОСОБА_3 , колишній чоловік дочки ОСОБА_2 та їх діти: ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та землекористування № 708 від 22.06.2020 року.

17.10.2019 року рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області у справі №450/1525/19 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 19.11.2019 року.

В силу ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Факт того, що відповідач ОСОБА_2 дійсно проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 власником якої є ОСОБА_1 , підтверджено актом обстеження житлово-побутових умов від 22.06.2020 року.

Згідно вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Відповідно до абз. 1 ст.109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Для спростування доводів позову відповідач не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав.

У Статті 1 Першого протоколу, протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року" від 17.07.1997 № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач не є членом сім`ї позивача, спільного господарства не веде, позивачка не має наміру проживати з відповідачем в своїй квартирі, заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 280-285 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Усунути, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перешкоди у користуванні житловою квартирою за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840 грн. 80 коп. коштів сплачених за судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса