Номер провадження: 22-ц/813/5715/21
Номер справи місцевого суду: 500/3104/16-ц
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого - Гірняк Л.А.

Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В,

За участю секретаря - Ющак А.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 червня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльської міської ради про розподіл житлового будинку, визнання права власності, припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА

Короткий зміст позовних вимог

06.06.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила провести поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані у АДРЕСА_1 , виділивши їй 2/3 його частки з урахуванням порядку користування будинком, що склався між його співвласниками, та з господарських споруд 0 літню кухню літ. «Д» та визначити порядок користування земельною ділянкою, виділивши їй у користування 2/3 її частки.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві власності належить 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 22.02.2005, а 1/3 частка цього ж будинку належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 14.03.2006.

Зазначила, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року затверджено акт державної технічної комісії, за яким будинок визначено площею 58,1 кв.м., загальною площею 109,0 кв.м., із яких 1/3 частка складає жилу площею 24,5 кв.м. і загальну площею 54,2 кв.м., та 2/3 частки складають жилу площу 33,6 кв.м. і загальну площею 54,8 кв.м. Посилаючись на висновок експерта, зазначила, що виділити реально частки неможливо, у зв`язку з чим просила виділити в користування приміщення вартістю 146687 грн., що відповідає 50% відсоткам, від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння, а відповідачам приміщення вартістю 147784 грн. та стягнути з відповідача на її користь компенсацію у сумі 49868 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала та звернулася із зустрічним позовом, який в ході розгляду справи уточнила, до ОСОБА_1 , в якому просила поділити будівлі та споруди у складі домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі, виділивши частину житлового будинку літ. «А» та прибудов літ. «А1», літ. «а», літ. «а1» з приміщеннями, позначеними в плані: №№2-1 - коридор площею 7,0 кв. м.; 2-2-жила кімната площею 14,0 кв. м.; 2-3-ванна площею 4,8 кв. м.; 2-4-коридор площею 9,3 кв. м.; 2-5-жила кімната площею 10,5 кв. м.; 2-6-кухня площею 8,6 кв. м., загальною площею 54,2 кв. м., у тому числі жилої 24,5 кв. м.; із господарських будівель: літня кухня літ. «Д»; із господарських (надвірних) споруд: № 3-водопровід (1/2 частка); № 5-хвіртка; № 6-мостіння (1/3 частка); № 7-зливна яма (1/2 частка) на земельній ділянці орієнтовною площею 0,0405 гектарів та припинити право спільної часткової власності.

Свої заперечення обґрунтовувала тим, що її батько проводив самостійно всі роботи по реконструкції, у зв`язку із чим до наступного часу сторони користуються приміщеннями, які визначені тим рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року про затвердження акту державної технічної комісії. Посилаючись на ці обставин, просила визнати за нею право власності на 1/3 частку домоволодіння АДРЕСА_1 у складі зазначених нею приміщень та споруд, звільнити її від сплати грошової компенсації на користь ОСОБА_1 та припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ізмаїльської міської ради проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 як власнику 2/3 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у володіння та користування частину житлового будинку літ. «А» та прибудов літ. «а», літ. «а2» у складі приміщень, позначених в плані: №№ 1 -1 - веранда площею 4,3 кв. м.; 1-2-ванна площею 3,4 кв. м.; 1-3-коридор площею 4,1 кв. м.; 1-4-жила кімната площею 13,3 кв. м.; 1-5-жила кімната площею 10,7 кв. м.; 1 - 6-жила кімната площею 9,6 кв. м.; 1-7-кухня площею 9,4 кв. м., загальною площею 54,8 кв. м., у тому числі жилої 33,6 кв. м.; із господарських будівель: сарай літ. «Б»; навіс літ. «З»; із господарських (надвірних) споруд: № 1-огорожа, № 3-водопровід (1/2 частка), № НОМЕР_2 (1/3 частка); № 7- зливна яма (1/2 частка) на загальну суму 146686 грн. (сто сорок шість тисяч шістсот вісімдесят шість грн. 00 коп.), що відповідає 50% або 1/2 від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння. Стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію у розмірі 49868 грн.(сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн.).

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 як власнику 1/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 частину житлового будинку літ. «А» та прибудов літ. «А1», літ. «а», літ. «а1» у складі приміщень, позначених в плані: №№2-1 - коридор площею 7,0 кв. м.; 2-2-жила кімната площею 14,0 кв. м.; 2-3-ванна площею 4,8 кв. м.; 2-4-коридор площею 9,3 кв. м.; 2-5-жила кімната площею 10,5 кв. м.; 2-6-кухня площею 8,6 кв. м., загальною площею 54,2 кв. м., у тому числі жилої 24,5 кв. м.; із господарських будівель: літня кухня літ. «Д»; із господарських (надвірних) споруд: №3-водопровід (1/2 частка); №5-хвіртка; №6-мостіння (1/3 частка); №7-зливна яма (1/2 частка) на загальну суму 147784 грн. (сто сорок сім тисяч сімсот вісімдесят чотири грн., 00 коп.), що відповідає 50% або 1/2 від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 лютого 2005 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року, а 1/3 частка на підставі договору дарування від 14 березня 2006 року, тобто сторони володіють цим об`єктом нерухомості на праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року затверджено акт державної технічної комісії, за яким будинок визначено жилою площею 58,1 кв.м., загальною площею 109,0 кв.м., із яких 1/3 частка складає жилу площу 24,5 кв.м. і загальну площу 54,2 кв.м., та 2/3 частки складають жилу площу 33,6 кв.м. і загальну площею 54,8 кв.м, і це рішення не змінило частки сторін, якими вони користуються на час розгляду справи в суді. Разом із тим відповідач ОСОБА_2 чинила ОСОБА_1 перешкоди у користування літньою кухнею літ. «Д», що стало підставою для звернення до суду з вимогою про виділ частки. Визначена обставина не підлягає додатковому доказування у відповідності до вимог ст. 82 ч.1 ЦПК України.

Суд вирішив спір на підставі ст.364 ЦК України, яка встановлює, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Порядок користування був встановлений судом на підставі висновку експерта №30/46-2016 від 14 березня 2017 року, який сторони вважали обґрунтованим, та його пояснень в судовому засіданні, що виділ окремих об`єктів нерухомості неможливий, а можливе лише встановлення порядку користування належним сторонам частками у майні, яким відповідачі фактично користуються.

За висновком експерта №30/46-2016 від 14 березня 2017 року запропонований ним варіант не потребує додаткових переобладнань оскільки запропоновані до виділу сторонам групи приміщень утворюють окремі квартири з виходами на земельну ділянку, підключені до мереж електропостачання, газопостачання, водопостачання із самостійними приладами обліку.

Але вартість приміщень, якими користується ОСОБА_1 , складає 146686 грн., що відповідає 50% відсоткам від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння, а вартість приміщень, які надаються у користування ОСОБА_2 , складає 147784 грн., тобто різниці вартості у 49868 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Суд зазначив, що ОСОБА_2 не надала суду докази, які підтверджують неможливість стягнення з неї на користь ОСОБА_1 різниці у вартості майна, визначеної експертом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині припинення спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 у позовних вимогах в цій частині.

Підставою для оскарження судового рішення зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неможливість поділу житлового будинку на два окремі об`єкти нерухомості, але помилково припинив право спільної часткової власності, оскільки таке припинення може бути застосовано лише у випадку поділу житлового будинку на два окремих об`єкт нерухомості на підставі ст.367 ЦК України.

В апеляційній скарзі зазначає, що висновком експерта №30/46-2016 від 14 березня 2017 року визначена можливість виділення кожному з співвласників у володіння та користування певних приміщень житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_3 у розмірі 49 868 грн.

Можливості поділу в натурі цього будинку не вбачалось, оскільки він складається з однієї будівлі, всі приміщення якої поєднані спільним дахом та спільними стінами.

Зазначає, що до правовідносин стосовно володіння та користування необхідно застосовувати ст.358 ЦК України. Визначення користування конкретними приміщеннями у праві спільної часткової власності не припиняє права спільної часткової власності.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить виключити з резолютивної частини рішення висновок про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 49 868 грн.

Заперечення проти апеляційної скарги вона мотивує тим, що суд визначив порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами на підставі висновку експерта. Оскільки питання щодо його поділу судом не вирішувалося, позивач ОСОБА_1 не бажає припинення права спільної часткової власності, то у випадку задоволення її апеляційної скарги немає підстав для стягнення з неї грошової компенсації та застосовування ч.2 ст.364 ЦК України.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу частини 2 ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Відповідно до ч.5 ст.258 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти апеляційної скарги, розглянула справу в письмовому провадженні та прийшла до наступного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що 2/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою

АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 лютого 2005 року, яке видане на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року, а 1/3 частка на підставі договору дарування від 14 березня 2006 року, тобто сторони володіють цим об`єктом нерухомості на праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 76 від 17 січня 2005 року затверджено акт державної технічної комісії, за яким будинок визначено жилою площею 58,1 кв.м., загальною площею 109,0 кв.м., із яких 1/3 частка складає жилу площу 24,5 кв.м. і загальну площу 54,2 кв.м., та 2/3 частки складають жилу площу 33,6 кв.м. і загальну площею 54,8 кв.м, і це рішення не змінило частки сторін, якими вони користуються на час розгляду справи в суді.

На підставі висновку експерта Цуркана В.І. № 30/46-2016 від 14 березня 2017 року, з яким сторони по справі погодилися, та його пояснень в судовому засіданні судом встановлено, що виділ окремих об`єктів нерухомості неможливий, але можливо встановити порядок володіння та користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 як власнику 2/3 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 у володіння та користування частину житлового будинку літ. «А» та прибудов літ. «а», літ. «а2» у складі приміщень, позначених в плані: №№ 1 -1 - веранда площею 4,3 кв. м.; 1-2-ванна площею 3,4 кв. м.; 1-3-коридор площею 4,1 кв. м.; 1-4-жила кімната площею 13,3 кв. м.; 1-5-жила кімната площею 10,7 кв. м.; 1 - 6-жила кімната площею 9,6 кв. м.; 1-7-кухня площею 9,4 кв. м., загальною площею 54,8 кв. м., у тому числі жилої 33,6 кв. м.; із господарських будівель: сарай літ. «Б»; навіс літ. «З»; із господарських (надвірних) споруд: № 1-огорожа, № 3-водопровід (1/2 частка), № НОМЕР_2 (1/3 частка); № 7- зливна яма (1/2 частка) на загальну суму 146686 грн. (сто сорок шість тисяч шістсот вісімдесят шість грн. 00 коп.), що відповідає 50% або 1/2 від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння.

Виділено ОСОБА_2 як власнику 1/3 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 частину житлового будинку літ. «А» та прибудов літ. «А1», літ. «а», літ. «а1» у складі приміщень, позначених в плані: №№ 2-1 - коридор площею 7,0 кв. м.; 2-2-жила кімната площею 14,0 кв. м.; 2-3-ванна площею 4,8 кв. м.; 2-4-коридор площею 9,3 кв. м.; 2-5-жила кімната площею 10,5 кв. м.; 2-6-кухня площею 8,6 кв. м., загальною площею 54,2 кв. м., у тому числі жилої 24,5 кв. м.; із господарських будівель: літня кухня літ. «Д»; із господарських (надвірних) споруд: №3-водопровід (1/2 частка); №5-хвіртка; №6-мостіння (1/3 частка); №7-зливна яма (1/2 частка) на загальну суму 147784 грн. (сто сорок сім тисяч сімсот вісімдесят чотири грн., 00 коп.), що відповідає 50% або 1/2 від загальної вартості будівель та споруд у складі домоволодіння.

Одночасно суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію у розмірі 49868 грн.(сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн.) та припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Повністю погодитися з таким висновком районного суду неможливо з таких підстав.

Апеляційний суд погоджується, що суд першої інстанції вірно визначив, що між сторонами по справі склалися правовідносини стосовно володіння та користування житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який є їх спільною частковою власністю, та кожен з співвласників має можливість отримати у володіння та користування тієї частини зазначеного об`єкта нерухомого майна, яка відповідає належним їм 1/3 та 2/3 часткам.

Стаття 364 ЦК України встановлює, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, статті 364 ЦК України застосовується до правовідносин стосовно виділу частки в натурі з майна, що є у спільній частковій власності, але не регулює правовідносини стосовно володіння та користування майном, що належить співвласникам на праві спільної часткової власності.

Правовідносини стосовно володіння та користування майном, що належить співвласникам на праві спільної часткової власності, врегульовані ст.358 ЦК України, яка встановлює, що кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначена норма законодавства не передбачає стягнення грошової компенсації та припинення права спільної часткової власності у випадку можливості отримання співвласником у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Отже, вірно встановивши факти, суд невірно застосував до них ст.364 ЦК України та дійшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації у розмірі 49868 грн.(сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн.) та припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, але до них неправильно застосована ст.364 ЦК України, рішення суду підлягає скасуванню у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 49868 грн. сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн.) та припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 49868 грн.(сорок дев`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім грн.) та в частині зустрічних позовних вимог про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 скасувати та прийняти постанову.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 в частині припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою АДРЕСА_1 залишити без задоволення.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда

Т.В.Цюра