Головуючий суду 1 інстанції - Рукас М.С.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 942/1027/20
Провадження № 22-ц/810/470/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
14 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М.,
за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В.,
учасники справи:
заінтересована особа - Міністерство освіти і науки України,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2
на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Рукаса М.С. в м. Біловодськ Луганської області,
за заявою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міністерство освіти і науки України,
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1 з 1977 року по 1981 рік навчався у Ворошиловградському технікумі по спеціальності «промислове та цивільне будівництво». Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 30 березня 1981 року присвоєно кваліфікацію «технік-будівельник». 31 березня 1981 року заявнику «Ворошиловградським строительным техникумом Министерства строительства предприятий тяжелой индустрии в СССР» видано Диплом НОМЕР_1 , реєстраційний номер № НОМЕР_2 . 01 листопада 2002 року видано дублікат Додатку до диплому молодшого спеціаліства НОМЕР_1 . «Ворошиловградський строительный техникум Министерства строительства предприятий тяжелой индустрии в СССР» у 1998 році реорганізовано у Державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж», який знаходиться на тимчасово окупованій території України. На теперішній час у заявника виникла необхідність у проставленні апостилю на дипломі та його додатку, з метою використання на території іншої держави, для чого він звернувся до ДП «Інформаційно-іміджевий центр», однак ОСОБА_1 було відмовлено з посиланням на неможливість отримання інформації, необхідної для проставлення апостилю, через недоступність архівів навчального закладу.
Встановлення факту необхідно заявнику для отримання дублікату диплому та його додатку, з метою проставляння апостилю та подальшого використання на території інших держав.
ОСОБА_1 просив суд встановити факт закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в 1981 році Ворошиловградського будівельного технікуму (Державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж») та здобуття вищої освіти за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво» з присвоєнням кваліфікації «технік-будівельник» (диплом НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року, реєстраційний номер №9072; дублікат додатку до диплому ГТ-1 від 01 листопада 2002 року, реєстраційний номер №5/02).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії диплому НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року Ворошиловградського будівельного технікуму, реєстраційний № НОМЕР_2 , виданого у м. Ворошиловград, ОСОБА_1 у 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1981 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю промислове та цивільне будівництво. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 30 березня 1981 року заявнику присвоєно кваліфікацію технік-будівельник. Згідно копії дублікату додатку до диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_1 , виданого Луганським будівельним технікумом від 01 листопада 2002 року, реєстраційний №5/02, ОСОБА_1 у 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1981 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником та його представником не надано будь-яких доказів про те, що Ворошиловградський (Луганський) будівельний технікум було реорганізовано на Державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж» та змінено освітньо-кваліфікаційний рівень, окрім того, не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 дійсно здобув вищу освіту за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво», оскільки згідно наданих суду копій диплому НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року та дублікату диплому НОМЕР_1 від 01 листопада 2002 року, останній здобув професійно-технічну освіту (молодший спеціаліст) за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво», тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 вказує на те, що наказом Міністерства будівництва Української РСР «Про організації та установи, безпосередньо підпорядковані Міністерству будівництва УРСР» №10 від 16 жовтня 1986 року затверджено перелік організацій та установ Міністерства, які перебувають на самостійному балансі, до їх числа належить і Ворошиловградський будівельний технікум. Указом Президії ВР УРСР «Про перейменування міста Ворошиловграда і Ворошиловградської області» місто Ворошиловград перейменовано на місто Луганськ. Наказом Міністерства будівництва Української РСР «Про ліквідацію Міністерства будівництва Української РСР» №135 від 22 серпня 1991 року вказаний орган ліквідовано, натомість Постановою Кабінету Міністрів УРСР №65 від 01 липня 1991 року створено Українську державну будівельну корпорацію «Укрбуд», яка є правонаступником колишнього Міністерства будівництва УРСР. Наказом УДБК «Укрбуд» № 1 від 25 липня 1991 року «Про створення Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» та додатку до нього, до переліку державних організації, підпорядкованих корпорації, включено Луганський будівельний технікум. Наказом УДБК «Укрбуд» №46 від 30 листопада 2007 року Луганський будівельний технікум перейменовано у Луганський будівельний коледж. Наказом УДБК «Укрбуд» №46 від 30 листопада 2007 року та розпорядження КМУ №283р від 06 квітня 2011 року Луганський будівельний коледж Української державної будівельної корпорації «Укрбуд» перейменований у державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж» Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України. Вважає, що суд першої інстанції мав достатньо часу та можливостей у разі необхідності самостійно витребувати необхідну йому інформацію, однак цього не зробив, та відмовив у задоволенні заяви встановлення факту, що має юридичне значення.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 закінчив навчальний заклад у 1981 році в період дії Закону УРСР «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року. Вказаним Законом технікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю. Після набуття чинності Закону України «Про освіту» з 1991 року та Закону України «Про вищу освіту» з 2002 року технікуми та училища віднесені до вищих навчальних закладів І рівня акредитації, в яких здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста. Таким чином, заявник вважає, що середня спеціальна освіта, здобута за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, прирівнюється відповідно до чинного законодавства до неповної вищої освіти освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 14 травня 2021 року Міністерству освіти і науки України, роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерству освіти і науки України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року без змін.

Представник заявника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявником та його представником не надано будь-яких доказів про те, що Ворошиловградський (Луганський) будівельний технікум було реорганізовано на Державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж» та змінено освітньо-кваліфікаційний рівень, та, не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 дійсно здобув освіту за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво», оскільки згідно наданих суду копій диплому НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року та дублікату диплому НОМЕР_1 від 01 листопада 2002 року, останній здобув професійно-технічно вищу освіту (молодший спеціаліст) за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво».

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні заяви, з огляду на таке.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту заявник просив встановити факт закінчення ОСОБА_1 в 1981 році Ворошиловградського будівельного технікуму (Державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж») та здобуття вищої освіти за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво» з присвоєнням кваліфікації «технік-будівельник» (диплом НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року, реєстраційний номер №9072; дублікат додатку до диплому ГТ-1 від 01 листопада 2002 року, реєстраційний номер №5/02), зазначаючи, що встановлення факту заявнику необхідно для отримання дублікату диплому та його додатку, з метою проставляння апостилю та подальшого використання на території інших держав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1981 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю промислове та цивільне будівництво, що підтверджується копією диплому НОМЕР_1 від 31 березня 1981 року Ворошиловградського будівельного технікуму, реєстраційний №9072 виданого у м. Ворошиловград. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 30 березня 1981 року заявнику присвоєно кваліфікацію технік-будівельник (а.с.7).

З дублікату додатку до диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_1 , виданого Луганським будівельним технікумом від 01 листопада 2002 року, реєстраційний №5/02 вбачається, що ОСОБА_1 у 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1981 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво».

Наказом Міністерства освіти і науки України від 06 березня 2015 року № 249 «Про затвердження Порядку надання доступу фізичним та юридичним особам до Реєстру документів про вищу освіту та Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка», затверджено Порядок замовлення та створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в ЄДЕБО», дублікати документа про вищу освіту та додатку до нього виготовляються за формою, чинною на дату видачі дубліката (розділ VІІІ Порядку).

Правилами проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав, затверджених спільним наказом Міністерства закордонних справ України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства юстиції України № 237/803/151/5 від 05 грудня 2003 року регулюється порядок проставлення спеціального штампа "Apostille" на офіційних документах, які були складені на території України, яким відповідно до ст. 5 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, засвідчуються справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, і, у відповідному випадку, автентичність відбитка печатки або штампа, яким скріплений документ.

Апостиль проставляється: на документах, які виходять від органів судової влади України; на документах, які виходять від органів прокуратури України, органів юстиції; на адміністративних документах; на документах про освіту та вчені звання; на документах, оформлених державними і приватними нотаріусами; на офіційних свідоцтвах, виконаних на документах, підписаних особами у їх приватній якості, таких як офіційні свідоцтва про реєстрацію документа або факту, який існував на певну дату, та офіційних і нотаріальних засвідченнях підписів (п. 2 Порядку)

В пункті 4 Правил проставлення апостиля на офіційних документах, призначених для використання на території інших держав передбачено, що оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, не можуть бути прийняті на території України для проставлення апостиля. Апостиль може бути проставлено на копіях (фотокопіях) або копіях (фотокопіях) з перекладом цих документів, засвідчених у встановленому порядку на території України.

Пунктом 19 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 06 березня 2015 року № 249 (у редакції на час виникнення правовідносин) передбачено, що дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються вищим навчальним закладом (відокремленим структурним підрозділом) у разі: неможливості встановити додаткову інформацію про первинний документ про вищу освіту, що необхідна для його підготовки до міжнародного обігу, проставлення апостиля та/або легалізації, через втрату, знищення чи недоступність архівів. У разі якщо інформація про факт видачі первинного документа про вищу освіту відсутня в ЄДЕБО та недоступні, втрачені, знищені (частково знищені) архіви вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу), відповідальна особа вищого навчального закладу завантажує в ЄДЕБО скановану копію рішення суду про встановлення відповідного юридичного факту здобуття особою відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) вищої освіти або скановану копію офіційного листа відповідного компетентного органу, у якому підтверджено факт проставлення штампа "Apostille" Міністерства освіти і науки України або вчинення консульської легалізації, та у разі наявності - скановану копію первинного документа про вищу освіту, дублікат якого замовляється.

Як вбачається із матеріалів справи, дублікат додатку до диплому молодшого спеціаліста НОМЕР_1 , який видано Луганським будівельним технікумом 01 листопада 2002 року, реєстраційний №5/02 засвідчує, що ОСОБА_1 у 1977 році вступив до Ворошиловградського будівельного технікуму і в 1981 році закінчив повний курс названого технікуму за спеціальністю «промислове та цивільне будівництво». Інформація у вказаному дублікаті додатку до диплому відтворена навчальним закладом українською мовою.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку замовлення, виготовлення, видачі, обліку документів про вищу освіту та додатків до дипломів європейського зразка у разі відсутності правонаступника закладу освіти, що припинився, а також якщо заклад освіти не проводить освітню діяльність (анульовано ліцензію на здійснення освітньої діяльності, заклад освіти не переміщено з населеного пункту, визначеного Переліком населених пунктів, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, де неможливо забезпечити виконання стандартів освіти України та/або стабільний освітній процес, наведеним у додатку 1 до Порядку прийому для здобуття вищої та професійної (професійно-технічної) освіти осіб, місцем проживання яких є тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 21 червня 2016 року № 697, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 липня 2016 року за № 907/29037), заява подається розпоряднику ЄДЕБО, який визначає заклад освіти, що створює в ЄДЕБО замовлення, виготовляє та видає особі документ (дублікат документа) про вищу освіту відповідно до цього Порядку.

В заяві заявником зазначається, що встановлення факту необхідно заявнику для отримання дублікату диплома та додатку до нього, з метою проставлення на ньому апостилю та подальшого використання на території інших держав.

Проте, заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту звернення за отриманням дублікату диплому у визначеному законодавством порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав достатньо часу та можливостей у разі необхідності самостійно витребувати необхідну йому інформацію, однак цього не зробив не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Згідно частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо іх явка визнана судом обов`язковою.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч. 1 ст. 294 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв адвокат Малойван Є.І на підставі ордеру від 17 серпня 2020 року.

В судових засіданнях призначених на 25 листопада 2020 року, 22 грудня 2020 року, 26 січня 2021 року , 25 лютого 2021 року, 15 квітня 2021 року ні ОСОБА_1 , ні його представник адвокат Малойван Є.І участі не брали.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 25 лютого 2021 року визнано явку заявника ОСОБА_1 за його заявою через представника ОСОБА_2 обов`язковою та повідомлено про призначення справи до розгляду на 15 квітня 2021 року.

07 квітня 2021 року на адресу суду першої інстанції надійшла заява від адвоката Малойвана Євгена Ігоровича, в якій останній просить розгляд справи за заявою ОСОБА_1 проводити за відсутності заявника та його представника за наявними у справі матеріалами.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції клопотань про витребування доказів ні заявник, ні його представник не заявляли.

Отже посилання скаржника на те, що суд першої інстанції мав достатньо часу та можливостей у разі необхідності самостійно витребувати необхідну йому інформацію не заслуговують на увагу, оскільки носить загальних характер, та не зазначено, які саме докази суд не витребував та у якої особи.

Висновок суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи з яких не можливо зробити висновок про те, що державний вищий навчальний заклад «Луганський будівельний коледж» є правонаступником Ворошиловградського будівельного технікуму.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 15 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 18 червня 2021 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді ІО.Ю. Карташов

В.М. Луганська