Справа № 755/6659/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внескам на управління багатоквартирним будинком,-

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулася представник Житлово-будівельного кооперативу (далі - ЖБК «Академічний -12») - Горнович Л.І. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по внескам на управління багатоквартирним будинком.

Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість по внескам на управління багатоквартирним будинком в сумі 3 885,00 грн, інфляційні втрати - 392,65 грн, 3% річних - 208,00 грн та судові витрати.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що ЖБК «Академічний-12» є обслуговуючим кооперативом та здійснює обслуговування і ремонт будинку АДРЕСА_1 та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , де проживає та користується житлово-комунальними послугами. Згідно довідок про нарахування та сплату за період з 01 червня 2018 року по 01 жовтня 2019 року, за період з 01 вересня 2019 року по 01 травня 2020 року, на кінець квітня 2020 року у відповідача існує заборгованість у розмірі

3 885,46 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано інфляційні втрати та 3% річних.

20 травня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (т.1 а.с. 58-59).

Листом від 20 травня 2020 року копія вказаної ухвали суду направлена на адресу позивача та відповідача разом із позовною заявою з додатками (т.1 а.с.60).

Відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження та позовної заяви з додатками отримано 09 червня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1 а.с. 61).

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

03 липня 2020 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Варакути Г.Г. надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що 12 червня 2017 року Комунальним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП «ГІОЦ») було проведено розрахунок складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня

2011 року. Згідно вказаного розрахунку сума витрат склала 5,00 грн за 1 кв.м. загальної площі. Належна відповідачу квартира складає 59,7 кв.м, тобто сума внеску на управління будинком складає 298, 50 грн, яку відповідач щомісячно, в повному обсязі сплачував, що підтверджується відповідними квитанціями. Викладене свідчить про те, що відповідач належним чином виконує свої обов`язки по оплаті внесків на управління будинком, а нарахування будь якої заборгованості є безпідставним з огляду на наступне. У відзиві зазначено, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог протокол № 3 рішення зборів уповноважених, за результатами яких прийнято рішення про запровадження консьєржів у будинку від 03 квітня 2018 року, проте у розділі Порядок денний даного протоколу відсутній пункт про розгляд питання про запровадження роботи консьєржів, крім того сам протокол та додаток до нього № 3 від 03 квітня 2018 року не прошито та не пронумеровано, а відтак такий доказ не можна вважити належним і допустимим. Не вважає відповідач належним і допустимим доказом також копію протоколу № 1 від 09 жовтня 2018 року рішення загальних зборів членів

ЖБК «Академічний-12», оскільки до нього не додано належним чином завірену копію реєстру присутніх, що брали участь у загальних зборах, які начебто відбулися 09 жовтня 2018 року, про що вказано на сторінці 1 даного протоколу. Як вказує представник позивача, додатком № 4 до протоколу № 1 від 09 жовтня 2018 року, шляхом письмового опитування, було прийнято рішення про зміну порядку розрахунку за послуги консьєржа та встановлено суму 90,00 грн з кожної квартири, натомість позивачем не надано і в матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії листків письмового опитування членів кооперативу щодо зміни порядку розрахунку, які відповідно до вимог п. 10.15 Статуту ЖБК «Академічний-12» мають бути прошиті, пронумеровані та додані до відповідного протоколу. Таким чином, позивачем не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення оплати за послуги консьєржа. Крім того позивачем не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині затвердження суми кошторису

ЖБК «Академічний-12» на 2019 рік та розміру внеску на управління багатоквартирним будинком, копія протоколу зборів уповноважених № 2 від 11 лютого 2019 року свідчить, що його оригінал не прошитий, не пронумерований і не містить додатків №1, №2 вказаних у протоколі. Також на виконання постанови Кабінету Міністрів України №197

від 30 квітня 2004 року, Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України було видано наказ від 27 липня 2018 року №190 «Про затвердження Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території». На підставі вказаного переліку КП «ГІОЦ» проводить розрахунок складових нормативних витрат з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Позивачем надано копію такого розрахунку, здійсненого КП «ГІОЦ» 12 червня 2017 року, натомість такий саме розрахунок суми внеску на 2019 рік, виконаний КП «ГІОЦ», відсутній. З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутнє нормативно-правове обґрунтування тарифу, щодо складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року, позивачем не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування підстав для застосування внеску на управління багатоквартирним будинком у розмірі 8,54 грн на 1 кв.м. починаючи з лютого 2019 року. Позивачем взагалі не надано належних і допустимих доказів на підтвердження дійсної суми заборгованості за період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року і у наданих суду довідках про нарахування та сплату по особовому рахунку відповідача, двічі, нараховано суму внеску за вересень і жовтень 2019 року. За відсутності в матеріалах справи даних про те, у які строки загальні збори кооперативу або збори уповноважених визначили необхідність внесення відповідних щомісячних платежів, відсутні й докази на підтвердження строків порушення відповідачем сплати таких внесків, й відповідно перевірити правильність проведеного позивачем розрахунку в цій частині неможливо, що в свою чергу свідчить про недоведеність вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, стороною відповідача зазначено про відсутність підстав для здійснення позивачу відшкодування витрат на правничу допомогу, в порядку

ст. 137 ЦПК України, й заявлено про витрати відповідача на правову допомогу (т.1 а.с. 62-68).

03 липня 2020 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Варакути Г.Г. надійшов зустрічний позов до ЖБК «Академічний-12» про визнання незаконними дій по запровадженню додаткових внесків, збільшення суми внеску та утримання багатоквартирного будинку та зобов`язання припинити нарахування заборгованості. (т.1 а.с.110-116)

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Варакути Г.Г. про звільнення від сплати судового збору (зменшення розміру судового збору), зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ЖБК «Академічний-12» про визнання незаконними дій по запровадженню додаткових внесків, збільшення суми внеску на утримання багатоквартирного будинку та зобов`язання припинити нарахування заборгованості - повернуто відповідачу. (т.1 а.с.191-194)

14 липня 2020 року від представника позивача ЖБК «Академічний-12» - адвоката Золотопута С.В. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що доводи відзиву є такими, що не спростовують доводів позовної заяви, є необґрунтованими належними доказами та не заслуговують на увагу, оскільки фактично зводяться до надання відповідачем оцінки дійсності рішенням органу управління ЖБК «Академічний-12», а такі рішення є дійсними, не були оскаржені та визнані недійсними рішенням суду, що набрало законної сили. Позивачем наведено нормативно-правове обґрунтування тарифів та їх складових, надано належні і допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог. Також представник позивача просить в обґрунтування судових витрат прийняти договір про надання правничої допомоги № 08/07/2020-1 від 08 липня 2020 року та акт приймання-передачі наданих послуг від 10 липня 2020 року. З урахуванням чого, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а судові витрати позивача покласти на відповідача. (т.1 а.с.94-95)

20 липня 2020 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката

Варакути Г.Г. надійшли заперечення до відповіді на відзив. Заперечення мотивовані тим, що позивач перешкоджає відповідачу у здійсненні його права як члена кооперативу, а саме брати участь у прийнятті рішень загальних зборів членів кооперативу (п.7.1.4 Статуту ЖБК «Академічний-12»), та права ухвального голосу на загальних зборах кооперативу (п.7.1.9 Статуту ЖБК «Академічний-12»), оскільки не виконує своїх обов`язків, передбачених п.10.7 Статуту ЖБК «Академічний-12» в частині скликання загальних зборів не рідше одного разу на рік, саме за рішенням яких позивач має право змінювати кошторис та розмір внеску. Натомість позивач безпідставно проводить збори уповноважених замість загальних зборів, на яких у непередбачений Статутом спосіб приймає рішення, які не відноситься до його компетенції, зокрема змінює кошторис та розмір внеску на утримання багатоквартирного будинку. Нарахування суми заборгованості проведено позивачем з подвоєнням суми за один і той самий місяць, за відсутності помісячного розрахунку суми заборгованості з посиланням на момент її виникнення. Також позивачем не спростовано твердження відповідача про відсутність чітко встановленого строку для оплати внеску, а відтак, неможливо довести факт порушення строків оплати, оскільки вони не визначені, що свідчить про відсутність належних і допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині нарахування 3% та інфляційних втрат. Також позивачем не надано належних і допустимих доказів на обґрунтування підстав для застосування внеску на управління багатоквартирним будинком у розмірі 8,54 грн на 1 кв.м. починаючи з лютого 2019 року. (т.1 а.с.152-154)

22 березня 2021 року до суду надійшли пояснення розрахунку сум, що стягуються представника позивача ЖБК «Академічний-12» - адвоката Золотопута С.В. (т.2 а.с.11-12)

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

За змістом наявної в матеріалах справи довідки ЖБК «Академічний-12» № 2/2 від 30 квітня 2020 року, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , проживає за цією адресою та користується житлово-комунальними послугами (т.1 а.с.7).

Згідно довідки ЖБК «Академічний-12» про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 24 квітня 2020 року за період з 01 червня 2018 року

по 01 жовтня 2019 року за відповідачем на кінець жовтня 2019 року рахується борг в розмірі 2 318,92 грн (т.1 а.с.38).

З довідки ЖБК «Академічний-12» про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) від 24 квітня 2020 року за період з 01 вересня 2019 року

по 01 травня 2020 року за відповідачем на кінець квітня 2020 року рахується борг в розмірі 3 885,46 грн (т.1 а.с.39).

Дані довідки, надані позивачем, містять загальний розмір нарахувань (до сплати), розмір і дату сплачених коштів, сальдо на кінець місяця та борг у рахунках на сплату, детального розпису з чого складаються суми нарахувань, а також безпосередньо нарахувань вартості послуг консьєржів довідки не містять.

Детального розпису складових суми нарахувань та окремо нарахувань вартості послуг консьєржів не містять і пояснення розрахунку сум, що стягуються (т.2 а.с.12).

Як убачається з матеріалів справи, ЖБК «Академічний-12» звернувся до відповідача ОСОБА_1 з претензією-попередженням № 8/2 від 30 серпня 2019 року, в якій повідомив про існуючу станом на 30 серпня 2019 року заборгованість по внескам з управління (утримання) будинку перед кооперативом в сумі 1 983,40 грн та необхідність її погашення (т.1 а.с.42).

Направлення зазначеної претензії-попередження відповідачу підтверджується реєстром претензій направлених боржникам та фіскальним чеком від 31 серпня 2019 року. Претензію-попередження ОСОБА_1 отримав 09 вересня 2019 року(т.1 а.с. 41, 43).

У відповідь на претензію-попередження відповідач повідомив

ЖБК «Академічний-12» про те, що всі житлово-комунальні послуги відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він сплачує в повному обсязі і вчасно. Також вчасно і в повному обсязі сплачує внески з утримання будинку та прибудинкової території, згідно внеску, який був прийнятий загальними зборами кооперативу влітку

2017 року і складає 5,00 грн за 1 кв.м. Згідно Статуту ЖБК «Академічний-12», прийнятому 09 жовтня 2019 року п.п. 10.5.13, 10.20.2 кошторис, згідно якого розраховується розмір внесків з утримання будинку та прибудинкової території приймається виключно загальними зборами членів кооперативу, проте загальних зборів з питання прийняття нового внеску ЖБК «Академічний-12» не проводило. Зважаючи на викладене, борг, який йому нараховано, не визнає. (т.1 а.с.44).

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом п. 1.1. наявної в матеріалах справи копії Статуту кооперативу, ЖБК «Академічний-12» організовано його засновниками на добровільних засадах з метою забезпечення житлом (квартирами) членів кооперативну та їх сімей шляхом будівництва одного 16-поверхового багатоквартирного житлового будинку на 111 квартир за кошти членів кооперативу, для подальшої експлуатації та управління цим будинком. (т.1 а.с. 96-103)

Згідно п. 1.6. Статуту, кооператив є юридичною особою з моменту його державної реєстрації та є неприбутковою, незалежною організацією, створеною виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів кооперативу, а також за рахунок пасивних доходів, фінансової допомоги від добровільних внесків або дотацій держави, отриманих і використаних кооперативом відповідно до мети його діяльності.

Пунктами 1.10, 3.3. Статуту передбачено, що відповідно до завдань та характеристики діяльності ЖБК «Академічний-12» є обслуговуючим кооперативом. За напрямком діяльності - є житлово-будівельним. Кооператив здійснює експлуатацію і ремонт належного йому будинку та утримання прибудинкової території за рахунок коштів кооперативу на засадах самоокупності, а також має право на одержання державної дотації.

За змістом п.п. 5.4., 7.1.4., 7.2.1., 7.2.6. Статуту, розмір цільових та членських внесків встановлюється Загальними зборами членів кооперативу. Член кооперативу має право брати участь у прийнятті рішень Загальних зборів членів кооперативу (як особисто так і через свого представника). Член кооперативу зобов`язаний виконувати вимоги цього Статуту, рішення загальних зборів, Зборів уповноважених членів кооперативу і Правління кооперативу, а також своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг, вносити платежі на розрахунковий рахунок кооперативу у розмірі, встановленому Загальними зборами членів Кооперативу.

Відповідно до п.п. 8.1.16., 8.2.1., 8.2.5., 8.2.9., 8.3.6. Статуту, для досягнення статутних цілей кооператив має право встановлювати розмір платежів і внесків членів кооперативу, а також відрахувань до цільових фондів кооперативу (через скликання загальних зборів членів кооперативу або зборів уповноважених осіб). Для забезпечення виконання членами кооперативу своїх обов`язків кооператив має право: вимагати від члена кооперативу своєчасної та в повному обсязі сплати всіх платежів, зборів і внесків, які установлені чинним законодавством та цим Статутом; при заборгованості члена кооперативу більш ніж 6 місяців, подати позовну заяву в суд про примусове стягнення заборгованості і вартості судових витрат з позивача; визначати розміри, терміни і порядок додаткових платежів на утримання будинку, прибудинкової території, цільових фондів, що вносяться членами кооперативу та затверджуються рішеннями загальних зборів членів кооперативу; забезпечувати своєчасне надходження від членів кооперативу платежів, встановлених рішенням загальних зборів (зборів уповноважених); визначати розміри, терміни і порядок додаткових платежів на утримання будинку, прибудинкової території, цільових фондів, що вносяться членами кооперативу та затверджуються рішеннями загальних зборів членів кооперативу.

Згідно п.п. 9.1., 9.1.1., 9.2., 9.4. Статуту, для забезпечення належного утримання будинку і прибудинкової території щороку правління кооперативу складає та затверджує на загальних зборах членів кооперативу (зборах уповноважених) кошторис, у якому передбачають планові витрати на обслуговування, ремонт і утримання будинку та прибудинкової території, та плановий загальний розмір коштів, які формуються за рахунок таких внесків, а також розмір грошових коштів, необхідних для покриття існуючих планових витрат. Платежі на поточні витрати вносяться членами кооперативу у порядку та в строки, що визначаються загальними зборами членів кооперативу (зборами уповноважених). Частка власника квартири у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного сумісного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі належної йому квартири та (або) нежитлових приміщень, які перебувають у його власності. Кошторис і розміри внесків членів кооперативу на наступний фінансовий рік затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу, в якому передбачаються такі статті витрат: а) поточні витрати (експлуатаційні витрати); б) витрати на капітальний ремонт будинку; в) витрати на утримання апарату правління кооперативу; д) інші витрати. Внески на поточні витрати вносяться членами кооперативу в порядку та в строки, що визначаються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу.

Згідно п.п. 10.2., 10.4., 10.16., 10.20.2. Статуту, вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. Загальні збори мають право приймати рішення з будь-яких питань діяльності кооперативу та відміняти рішення зборів уповноважених, правління кооперативу, голови правління. Рішення, що прийняті загальними зборами або зборами уповноважених, є обов`язковими для всіх членів кооперативу, в тому числі для тих, які не брали участі у голосуванні. Збори уповноважених вирішують ті ж самі питання, що і загальні збори членів кооперативу, крім вказаних в п.п. 10.5.1., 10.5.2., 10.5.11, 10.5.12, 10.5.13, 10.5.17, 10.5.19 статті 10 та

п. 15.1.ст. 15 статуту кооперативу.

Згідно довідки від 12 червня 2017 року складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

№ 869 від 01 червня 2011 року із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року №515, розмір внеску на утримання будинку становив

4,00 грн за 1 кв.м. для мешканців 1-го поверху з розрахунку на місяць, та 5,00 за 1 кв.м. з розрахунку на місяць для всіх інших мешканців (т.1 а.с.8).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу № 2 та додатку № 3 до нього зборів уповноважених членів ЖБК від 11 лютого 2019 року, збори уповноважених затвердили кошторис ЖБК «Академічний-12» на 2019 рік та затвердили розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік в розмірі 8,20 грн за 1 кв.м. для мешканців квартир 1-го поверху та 8,54 грн для мешканців інших поверхів ( т.1 а.с.32-36).

Позивач листом № 6/1 від 11 березня 2019 року повідомив КП «ГІОЦ» про те, що з 01 лютого 2019 року розмір внесків на управління будинком для мешканців перших поверхів встановлено: 8,20 грн з 1 кв.м, для мешканців інших поверхів встановлено:

8,54 грн з 1 кв.м (т.1 а.с.37).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

За правилами ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 151 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про кооперацію», основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків.

З наявних у матеріалах справи банківських квитанцій, наданих стороною відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 щомісячно, з лютого 2018 року по квітень

2020 року, сплачує внески на управління (утримання) будинку в сумі 298,50 грн, із розрахунку 5,00 грн за 1 кв.м, загальна площа квартири відповідача - 59,7 кв.м (т.1 а.с.73-85).

Вказане також підтверджується наданими ЖБК «Академічний-12» довідками від 24 квітня 2020 року про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) за період з 01 червня 2018 року по 01 жовтня 2019 року та за період з 01 вересня 2019 року по 01 травня 2020 року (т.1 а.с. 38-39).

Натомість такі довідки взагалі не містять детальної інформації щодо нарахування вартості послуг консьєржів, що унеможливлює здійснення перевірки їх вартості та оплату таких послуг відповідачем, й відповідно правильність проведеного позивачем розрахунку в цій частині.

За рішенням зборів уповноважених членів кооперативу від 11 лютого 2019 року затверджено кошторис на 2019 рік та встановлено розмір внесків на управління багатоквартирним будинком на 2019 рік в розмірі 8,20 грн за 1 кв.м для мешканців квартир 1-го поверху та 8,54 грн для мешканців інших поверхів. При цьому, за повідомленням позивача до директора КП «ГІОЦ» від 11 березня 2019 року, такі тарифи встановлюються з 01 лютого 2019 року.

Разом з тим, рішенням Господарського суду міста Києва від 24 листопада

2020 року у справі № 910/12946/20 задоволено позов ОСОБА_1 до ЖБК «Академічний-12» та визнано недійсним рішення зборів уповноважених членів ЖБК «Академічний-12», оформлене протоколом № 2 від 11 лютого 2019 року (т.1 а.с. 229-235)

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24 лютого 2021 року (т.2 а.с.6-7, 27-33)

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 щомісячно, у період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року, за який позивач просити стягнути заборгованість, своєчасно та повністю здійснював оплату внеску на утримання будинку, у розмірі 298,50 грн, що відповідає розрахунку 5,00 грн за 1 кв.м, ураховуючи площу належної відповідачу квартири - 59,7 кв.м.

Нормативно-правове обґрунтування цього тарифу наявне в матеріалах справи щодо складових нормативних витрат з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до Порядку формування тарифів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01 червня 2011 № 869 з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року № 515 за адресою будинку АДРЕСА_1 .

Сплата відповідачем внеску на утримання будинку у розмірі 298,50 грн також підтверджується довідками позивача про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), № НОМЕР_4 ) від 24 квітня 2020 року.

Перевірити правильність нарахувань позивачем вартості послуг консьєржів у вказаний період та відповідно правильність оплати таких послуг відповідачем, суд позбавлений можливості за відсутності належного розрахунку, із зазначенням усіх складових.

Доводи ЖБК «Академічний-12» щодо збільшення розміру внеску на управління багатоквартирним будинком до 8,20 грн за 1 кв.м для мешканців квартир 1-го поверху та 8,54 грн для мешканців інших поверхів на підставі рішення зборів уповноважених членів ЖБК «Академічний-12», оформленого протоколом № 2 від 11 лютого 2019 року, суд до уваги не приймає, оскільки вказане рішення визнано недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі № 910/12946/20, яке набрало законної сили.

Таким чином, вивчивши довідки позивача про заборгованість відповідача за період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року та надані стороною відповідача квитанції про здійсненні ним оплати та їх розмір, ураховуючи відсутність належних доказів про те, що у період з 01 червня 2018 року по 01 травня 2020 року включно розмір внеску на утримання будинку на підставі рішення загальних зборів чи іншим законно-правовим шляхом збільшувався, а також доказів на підтвердження нарахування позивачем та несплату відповідачем вартості послуг консьєржів, суд приходить до висновку про те, що вимоги ЖБК «Академічний-12» не доведені належними та допустимими доказами, зокрема, не підтверджено матеріалами справи борг у заявленому до стягнення розмірі, що свідчить про відсутність правових підстав для стягнення зі ОСОБА_1 на користь

ЖБК «Академічний-12» заборгованість по внескам за управління багатоквартирним будинком в сумі 3 885,00 грн.

За вказаних обставин відсутні підстави й для застосування положень ч. 2

ст. 625 ЦК України щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, стягнення яких є похідним від вимоги про стягнення заборгованості.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-12» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за внескам на управління багатоквартирним будинком. А тому відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Виходячи з положень ч.1 ст.141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Згідно вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 2 вказаної вище статті порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

15 червня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Варакутою Г.Г. укладено договір про надання правової допомоги №3, згідно умов якого правова допомога за цим договором надається замовнику з метою захисту його майнових прав та охоронюваних законом інтересів у справі 2/755/3417/20, яка розглядається Дніпровським судом м.Києва. Правова допомога за цим договором полягає у підготовці виконавцем позовної заяви, підготовці матеріалів для подання їх до суду, ведення справи в інтересах замовника у судах всіх інстанцій, підготовці апеляційних та касаційних скарг на судові рішення, підготовці інших необхідних документів, надання консультацій замовнику та вчинення інших дій з усіх питань, що стосуються мети надання правової допомоги без обмежень, в обсязі ст. 43, 49 ЦПК України. (т.1 а.с.239-240).

Пунктом 2.2.1. договору сторони погодили, що вартість однієї години кваліфікованої роботи виконавця за цим договором становить 1200,00 грн, а вартість однієї години некваліфікованої роботи виконавця - 600,00 грн.

На підставі даного договору, 15 червня 2020 року видано Ордер серії АІ №1040076 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Варакутою Г.Г. (т.1 а.с.69)

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання заяв по суті справи, інших заяв та клопотань, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Стороною відповідача подано до суду звіти про надання правничої допомоги від 06 липня 2020 року та від 18 грудня 2020 року (т.1 а.с. 155, 241), згідно переліку виконаних робіт, до витрат, пов`язаних з розглядом даної справи відносяться: підготовка відзиву на позовну заяву - 2400,00 грн (2 години), підготовка заперечень на відповідь на відзив - 1200,00 грн (1 година), підготовка клопотань про приєднання доказів до матеріалів справи та про приєднання додаткових пояснень та доказів до матеріалів справи - 1200,00 грн (2400,00 - 1200,00) (1 година - за виключенням заяви про поновлення процесуального строку).

Згідно поданої представником відповідача заяви, стороною відповідача заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 4800,00 грн. (т.1 а.с.238)

На підтвердження оплати відповідачем послуг адвоката до заяви долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру №3/5 від 18 грудня 2020 року на суму 4800,00 грн. (т.1 а.с.242)

Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Представником позивача - адвокатом Золотопупом С.В. подано клопотання про зменшення судових витрат відповідача, в якому представник просить зменшити судові витрати відповідача на професійну правову допомогу до нуля гривень. Згідно наведених доводів, на переконання представника позивача, за укладеним відповідачем з адвокатом договором, правнича допомога надається на підготовку зустрічного позову. Представник також зазначає, що стороною відповідача не надано актів із зазначенням розподілу послуг за кваліфіковану та не кваліфіковану роботу. Також представник вважає розмір витрат не обґрунтованим та непропорційним до предмета спору, а деякі вказані витрати визначені за клопотання, які залишені без задоволення, а також з певного пункту не можна визначити обсяг часу, витраченого на виконання окремо кожної послуги та їх вартість. (т.2 а.с.1-2)

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Що стосується доводів представника позивача про те, що за укладеним відповідачем з адвокатом договором, правнича допомога надається на підготовку зустрічного позову, суд вважає ці доводи безпідставними, оскільки таке твердження суперечить суті договору, яким виконавцю надані всі повноваження, передбачені ст.43, 49 ЦПК України, в межах цивільної справи № 755/6659/20 (провадження №2/755/3417/20).

Суд також критично оцінює доводи представника позивача щодо неподання актів приймання-передачі виконаних робіт, оскільки їх відсутність не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні судових витрат на правничу допомогу, за умови наявності інших наданих доказів, у тому числі й підтвердження проведеної за договором оплати.

Суд зазначає, що не вбачає неспівмірності оплачених відповідачем витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, з урахуванням обумовленої відповідачем та адвокатом вартості послуг - 1200,00 грн за годину кваліфікованої роботи, адже саме ці послуги враховані судом, згідно наведеного вище переліку.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що стороною відповідача документально підтверджено понесені відповідачем витрати на правничу допомогу в розмірі 4800,00 грн, вказана сума підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 15 Закону України «Про кооперацію», статтями 319, 322, 625 Цивільного кодексу України, статтею 151 Житлового кодексу Української РСР, статтями 2, 5, 10, 12, 13, 49, 76-82, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову Житлово-будівельного кооперативу «Академічний -12» (місцезнаходження: 02218, м. Київ, вул. Райдужна, буд. 31, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості за внескам на управління багатоквартирним будинком - відмовити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Академічний -12» на користь ОСОБА_1 судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 4 800,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: