ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1872/21 Справа № 201/7660/20 Суддя у 1-й інстанції - Наумова О. С. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Солодовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2019 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) із заявою (вх. № 2980), в якій просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги) починаючи з 13 серпня 2019 року перераховувати на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» (із зазначенням реквізитів).

20 травня 2020 року він надіслав до Пенсійного Фонду України скаргу з вимогою поновити йому право на виплату пенсії перерахуванням її на його поточний рахунок у ТВБВ №10003/0439 згідно з його заявою від 12 серпня 2019 року за вх. № 2980 до ГУ ПФУ.

У відповідь отримав листа Пенсійного Фонду України від 09 липня 2020 року за вих. №18786-16058/П-03/8-2800/20, яким йому повідомлено про те, що ГУ ПФУ доручено перевести виплату його пенсії АТ "Ощадбанк" відповідно до заяви від 12 серпня 2019 року.

Згідно з випискою про рух коштів по картковому рахунку позивача у ТВБВ III типу №10003/0439 філії-Дніпропетровське обласне управління АТ "Ощадбанк" (далі ТВБВ 10003/0439) ГУ ПФУ перерахувало 07 серпня 2020 року на цей рахунок суму його пенсії за серпень 2020 року.

Як зазначає позивач, з 12 серпня 2019 року і до часу звернення з цим позовом до суду він не подавав до ПФУ інших заяв, оформлених відповідно до вимог, п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30 серпня 1999 року №1596. Тож відповідач перерахував 07 серпня 2020 року пенсію на його поточний рахунок у ТВБВ 10003/0439 на підставі саме заяви від 12 серпня 2019 року. Таким чином, відповідач вчиняв протягом року неправомірну бездіяльність щодо невиконання вимог вказаної постанови КМУ та поновлення його прав.

Неправомірна бездіяльність відповідача порушила звичний уклад життя позивача. Він змушений був упродовж року витрачати додатковий час на захист своїх прав, відмовитися від звичних зручностей, налагоджувати своє життя за поневірянь по судах, нести додаткові витрати для поновлення своїх порушених прав, що викликає у нього душевні страждання. Розмір відшкодування моральної шкоди очікував не менше як у 200 000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведений факт заподіяння йому шкоди діями (бездіяльністю) відповідача ГУ ПФУ, що виключає підстави її відшкодування.

Не погодившись з таким рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд невірно встановив обставини справи, ухвалив свавільне, незаконне та необґрунтоване рішення. Також не погоджується з законністю ухвали про відмову у задоволенні його заяви про відвід судді.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що листом заступника директора Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України Бричок Л.О. від 09 липня 2020 року за вих. №18786-16058/П-03/8-2800/20, за результатами звернення ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року щодо його пенсійного забезпечення (вх. № 16058/П-2800-20 від 10 червня 2020 року), Пенсійний фонд України повідомив заявника про те, що виплата пенсій через банківські установи регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області доручено перевести виплату пенсії ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» відповідно до його заяви від 12 серпня 2019 року (а.с. 3).

Згідно з випискою, що відображає рух коштів з 01 червня 2020 року по 10 серпня 2020 року за картковим рахунком позивача у ТВБВ III типу №10003/0439 філії-Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі ТВБВ 10003/0439) ГУ ПФУ перерахувало 07 серпня 2020 року на цей рахунок суму його пенсії за серпень 2020 року (а.с. 2).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року у цивільній справі № 201/11872/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, третя особа Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди (а.с. 35 38).

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2020 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом під час розгляду іншої справи № 201/11872/19, встановлено, що 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ із заявою (вх. № 2980), в якій просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги) починаючи з 13 серпня 2019 року перераховувати на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» (із зазначенням реквізитів).

12 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ зі скаргою (з вх. № 6806/П-09), в якій вказав, що 12 серпня 2019 року за вх. №2980 він подав до ГУ ПФУ заяву, згідно з вимогами, визначеними у п. 10 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30 серпня 1999 року № 1596, про виплату пенсії або грошової допомоги, але у вересні 2019 року пенсію йому знову приніс поштар ПАТ «Укрпошта», Отже, відповідач з 12 червня 2019 року не бажає здійснювати виплату пенсії шляхом перерахування її на поточний рахунок в філії АТ «Ощадбанк». Вимагав повідомити його у письмовій формі про причини, за яких у вересні 2019 року пенсія не перерахована на його поточний рахунок, поновити право на виплату пенсії перерахуванням її на поточний рахунок.

На скаргу позивача листом ГУ ПФУ від 10 жовтня 2019 року за № 6805/П-09, № 6806/П-09, № 7506/П-09 надана відповідь про те, що виплата пенсії позивачеві проводилась через банківську установу ПАТ «Державний ощадний банк України».

Роз`яснено, що виплата пенсій та грошової допомоги одержувачам через поточні рахунки в банках регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою КМУ від 30 серпня 1999 року № 1596. Пунктом 16 Порядку передбачено, якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

На виконання вимог пункту 16 Порядку, банківською установою у квітні 2019 року надано список осіб, за яких кошти одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, в якому було зазначено прізвище позивача, на підставі чого виплату пенсії з червня 2019 року переведено через підприємство поштового зв`язку № 49125 за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до пункту 10 Порядку, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

У зв`язку з вищезазначеним, повідомлено, що виплата пенсії проводиться на поштове відділення, оскільки надана позивачем заява не відповідає встановленому зразку відповідно Порядку.

Також повідомлено, що відповідно до Типової інструкції з діловодства у територіальних органах Пенсійного фонду України, затвердженої наказом Пенсійного фонду України від 05 грудня 2012 року №182 та Інструкції з діловодства в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, затвердженої наказом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 01 лютого 2018 року №16, установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній.

Повідомлено, що відповідь та звернення позивача від 02 вересня 2019 року отримана ним (позивачем) особисто 26 вересня 2019 року у приймальні громадян ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області за адресою: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094. До відповіді був надано Витяг з реєстру відправлених листів від 10 жовтня 2019 року поданих до ВПЗ № 94 відправником ГУ ПФУ, з якого видно, що відповідь на звернення передано на пересилання позивачеві на 19 арк.

Згідно з п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (із змінами внесеними постановою правління ПФУ від 07 липня 2014 року №13-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою КМУ від 30 серпня 1999 року № 1596.

Цей Порядок визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Згідно із п. 10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.

Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Відповідно до п. 16 Порядку якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в пункті 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Позивачем у справі № 201/11872/19 була надана суду копія заяви від 12 серпня 2019 року, на якій міститься штамп ГУ ПФУ (відділ обслуговування громадян (сервісний центр)) з вх. № 2980 із підписом особи, яка прийняла заяву, в якій позивач просив належні йому суми пенсії (грошової допомоги) починаючи з 13 серпня 2019 року перераховувати на поточний рахунок у АТ «Ощадбанк» (із зазначенням реквізитів) (а.с. 18).

Також була надана суду копія службової записки начальника управління адміністративного забезпечення Кравчути О., скерованій заступнику начальника юридичного управління ГУ ПФУ Ковалю О., повідомлено, що оригінал заяви позивача до ГУ ПФУ від 12 серпня 2019 року за вх. № 2980 до управління адміністративного забезпечення не надавався.

Оцінюючи указану службову записку і доводи ГУ ПФУ про те, що вона не надходила до управління адміністративного забезпечення, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ не обґрунтувало своїх дій, оскільки заява ОСОБА_1 містить вхідний штамп ГУ ПФУ (відділу обслуговування громадян (сервісного центру)) з вх. № 2980 із підписом особи, яка прийняла заяву, але жодного реагування на неї не було здійснено. Відповідачем була надана відповідь на скаргу позивача, що надійшла через місяць 12 вересня 2019 року за вх. № 6806/П-09.

Разом із тим, суд у рішенні відмітив, що згідно із п. 10 Порядку заяви про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

Але позивачем не було надано суду доказів того, що подаючи вказану заяву, ним були дотримані вимоги п. 10 Порядку і був пред`явлений паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документ, визначений законодавством, для з`ясування місця її проживання.

З огляду на викладене, судом не було встановлено з боку відповідача протиправних дій (бездіяльності), які б зумовлювали підстави для відшкодування моральної шкоди.

Позивач вважає, що йому заподіяна моральна шкода бездіяльністю відповідача, виходячи лише з того, що листом Пенсійного Фонду України від 09 липня 2020 року доручено ГУ ПФУ провести виплату пенсії позивачеві у АТ «Ощадбанк», після чого 07 серпня 2020 року здійснене перерахування пенсії.

При цьому, рішенням суду у справі № № 201/11872/19, яке набрало законної сили, встановлено, що позивач, подаючи заяву про виплату пенсії від 12 серпня 2019 року за вх. № 2980, не виконав вимоги п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою КМУ від 30 серпня 1999 року № 1596, і тому у ГУ ПФУ відсутні були підстави для розгляду указаної заяви як заяви про виплату пенсії або грошової допомоги, яка є додатком 1 до указаного Порядку. Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, суд виходив із того, що спірні правовідносини щодо порядку виплати пенсії не регулюються Законом України «Про звернення громадян», а регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативних актів у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

З представленого позивачем листа Пенсійного фонду України від 09 липня 2020 року, яким доручено ГУ ПФУ в Дніпропетровській області перевести виплату пенсії ОСОБА_1 не вбачається, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області порушені вимоги закону. Вказаний лист не містить зауважень з боку Пенсійного фонду України до роботи ГУ ПФУ як до підпорядкованого органу або відомостей про притягнення працівників ГУ ПФУ до дисциплінарної відповідальності тощо.

З урахуванням викладеного, що сам по собі факт доручення Пенсійним Фондом України своєму територіальному органу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести позивачеві виплату пенсії та факт її отримання, не є свідченням того, що ГУ ПФУ допустив протиправну бездіяльність по відношенню до позивача.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Водночас, для реалізації конституційного права на відшкодування шкоди у такому випадку, є встановлення у передбаченому законом порядку факту неправомірності дій, рішень або бездіяльності відповідного органу, наявності шкоди та причинного звязку між ними, обов`язок доведення яких покладається на позивача.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Тобто позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідного органу, так і докази спричинення йому шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльності заподіювача та спричиненою шкодою.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, ті інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Натомість, позивачем належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, та з яким закон пов`язує можливість відшкодування шкоди, суду не надано.

Таким чином, оскільки відсутні такі складові цивільно-правової відповідальності, як неправомірна поведінка відповідача, - дія чи бездіяльність внаслідок якої позивачеві завдана шкода, відсутні підстави для стягнення грошових коштів у рахунок відшкодування моральної шкоди.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним.

Доводи апеляційної скарги зводяться до критики суду та переоцінки встановлених обставин справи, однак висновків суду першої інстанції не спростовують.

Само по собі звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, за умови не доведення вищенаведених обставин, не є достатньою підставою для відшкодування моральної шкоди.

Посилання на незаконність ухвали про відмову у задоволенні відводу судді, також підлягають відхиленню, оскільки заявлений відвід був розглянутий у відповідності до вимог процесуального закону.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова