ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Чернівці
Справа № 726/434/20

Провадження №22-ц/822/204/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Ковальчук Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, головуючий у І-й інстанції Асташев С.А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2020 року.

Заява обґрунтована тим, що він є учасником бойових дій, в період з 10 травня 2014 року по 25 липня 2014 року брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області. З 30 липня 2020 року по даний час перебуває у службовому відрядженні у військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у операції Об`єднаних Сил, здійснює заходи із забезпечення національної безпеки і оборони. На даний час він знаходиться на військовій службі, не має змоги виконати рішення суду в повному обсязі, а також те, що на території України здійснюються карантинні заходи, пов`язані з пандемією COVID-19, що в свою чергу ускладнює для боржника виконання рішення суду.

Просив розстрочити виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2020 року на дванадцять місяців.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення задоволено.
Розстрочено виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2020 року у цивільній справі № 726/434/20 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом поділу загальної суми заборгованості, яка складає 67 970,36 грн, рівними частинами по 5 664,19 грн, на дванадцять місяців, починаючи з 01 грудня 2020 року.
Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду у зазначеній справі.
Посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження складного збігу обставин чи наявності такого майнового стану, який би давав підстави для розстрочення виконання рішення суду, оскільки відповідач отримує доходи та може сплатити борг згідно з рішенням суду.
На апеляційну скаргу представник заявника ОСОБА_2 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2020 року задоволено частково позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 30 квітня 2010 року в розмірі 66 807,96 грн та стягнуто судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 1162,40 грн. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 04 листопада 2020 року рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 23 липня 2020 року в частині його оскарження змінено та викладено його мотивувальну частини в редакції даної постанови.
Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною польова пошта НОМЕР_2 від 04 листопада 2016 року №1059, ОСОБА_1 з 10 травня 2014 року по 25 липня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції.
Відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 від 20 жовтня 2020 року №2554/А ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 30 липня 2020 року по даний час перебуває в районі виконання завдань в складі Операції Об`єднаних Сил.
Відповідно до статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції щодо розстрочення виконання рішення суду зроблені без порушень норм процесуального та матеріального права, виняткові обставини про неможливість на теперішній час виконання рішення суду з боку заявника підтверджені належними та допустимими доказами.
Оцінюючи ці докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що заявник довів виключні обставини особливого характеру для надання розстрочки виконання рішення, оскільки ОСОБА_1 є учасником бойових дій, в період з 10 травня 2014 року по 25 липня 2014 року брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської області, а також з 30 липня 2020 року по даний час перебуває в районі виконання завдань в складі операції Об`єднаних Сил.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань, які б стверджували про те, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції постановлено без додержання норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий І.М. Литвинюк
Судді: І.Н. Лисак
І.Б. Перепелюк