Провадження №2/523/2000/21
"15" червня 2021 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді - Аліна С.С.,
при секретарі - Вовкович І.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просила:
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за даний час у сторін народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . З 01.02.2020р. стосунки між сторонами погіршилося, діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання.
В судове засіданні позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила позовні вимоги підтримала, також просила розгляд справи провести за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено про те, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за даний час у сторін народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження, (а.с.6,7). Батьками записані: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_1 .
Діти. знаходяться на утриманні позивачки ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати дитині матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7 СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 180, 182 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2020 року до досягнення дитиною повноліття (віку 18 років), тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
Копію заочного рішення направити сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 17.06.2021 року.

Суддя: Аліна С.С.