Номер провадження 2/243/55/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 02 » лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Олійник А.Ю., Симонової В.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кузнецової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратури Донецької області, за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратури Донецької області, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття арешту з майна.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000697, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Опель» модель «Астра» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , два ключі до автомобілю, брелок сигналізації, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 шляхом позбавлення права на відчуження та користування майном. Вказаний автомобіль було вилучено у позивача.

Постановою слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.08.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000697 від 11.04.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з клопотанням про скасування арешту, накладеного на його автомобіль.

Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20.09.2019 року у задоволенні клопотання позивача відмовлено та роз`яснено можливість захисту його прав в порядку цивільного судочинства.

В зв`язку з викладеним, просить суд звільнити з-під арешту легковий автомобіль марки (моделі) Opel Astra, номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2019 року по справі №243/3919/19.

Відповідачем, прокуратурою Донецької області, надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. Зокрема, позивачем не надано підтверджуючих документів про те, що вказаний автомобіль дійсно належить йому. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником вказаного автомобілю є ОСОБА_3 . В той же час, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. На обґрунтування позовної заяви позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує його право власності на спірний автомобіль, тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачем, Відділ поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому відповідач зазначає, що позов є необґрунтованим. Позивач вказує про порушення його права власності на автомобіль, водночас, як під час досудового розслідування кримінального провадження №0000697 від 11.04.2019 року, так і під час розгляду слідчим суддею клопотання про скасування арешту, ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів про те, що вказаний автомобіль дійсно належить йому. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Opel Astra, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 . Постановою слідчого від 13.08.2019 року кримінальне провадження №0000697 від 11.04.2019 року закрито. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Вважає, що рішення по справі не може вплинути на права, свободи та обов`язки відповідача, тому просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1 , та його представник, ОСОБА_2 , у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, наполягали на задоволенні позову в повному обсязі, в судове засідання 02.02.2021 року не з`явилися, надали заяву про проведення судового засідання у їх відсутність.

Представник відповідача, прокуратури Донецької області, Кузнецова К.В., у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, в судове засідання 02.02.2021 року не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність.

Відповідач, Відділ поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання явку свого представника не забезпечив.

Третя особа, ОСОБА_3 , належним чином повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України 2012 року прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України 2012 року).

Втім, частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження. Натомість у цій справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України 2012 року, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України 2012 року слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Отже, установивши, що арешт на транспортний засіб накладено в кримінальному провадженні за правилами КПК України 2012 року, суд дійшов висновку про те, що питання про зняття такого арешту треба розглядати за правилами кримінального судочинства.

Стосовно доводу позивача про те, що питання про скасування арешту майна слідчий суддя уже вирішував за правилами кримінального судочинства та відмовив у задоволенні відповідного клопотання, суд зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися до слідчого судді з новим клопотанням про скасування арешту майна.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові ВП ВС № 727/2878/19 від 30.06.2020 року.

Частиною 1ст.19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.04.2019 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000697, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «Опель» модель «Астра» в кузові сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , два ключі до автомобілю, брелок сигналізації, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 шляхом позбавлення права на відчуження та користування майном. Постановою слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 13.08.2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000697 від 11.04.2019 року, закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Отже, арешт на майно було накладено під час досудового слідства по кримінальному провадженні на підставі положень КПК України 2012 року.

З огляду на викладене, скасування (зняття) арешту з майна, який був накладений за правилами кримінального судочинства в рамках кримінального провадження, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При цьому позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку кримінального судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 255, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу поліції №4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, прокуратури Донецької області, за участю третьої особи: ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зняття арешту з майна закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на судовий захист у порядку кримінального судочинства.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Повний текст ухвали виготовлений 08 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області А.О. Гончарова