Справа № 408/2013/20-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2021 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Е.О.

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану від імені заявника її представником - адвокатом Михайлович Сергієм Вікторовичем, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, в якому представник заявника просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Михайлов С.В. в інтересах заявника звернувся до суду з цією заявою, обґрунтовуючи яку вказав таке.

ОСОБА_1 народилась в с Глушковичі Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь. В 1982 році вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , який був зареєстрований Петрівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області. Отже вона народилася в часи Радянського Союзу, радянський паспорт отримувала на території України, а саме в смт Станиця Луганська Луганської області. З 1981 року вона проживала в с Войтове Станично-Луганського району Луганської області та з 1981 по 1999 роки працювала на різних підприємствах Станично-Луганського району. Паспорт громадянина України ніколи не отримувала, а мала тільки радянський паспорт, який нею був втрачений у 2014 році. При зверненні адвоката до ДМС Луганської області із запитом щодо документування ОСОБА_1 була отримана відповідь, з якої вбачається, що будівля Станично-Луганського РВ УДМС у Луганській області зруйнована в результаті бойових дій та обліки не зберіглися. На даний час заявник має намір отримати паспорт громадянки України, але для цього їй необхідно підтвердити громадянство України відповідно до Закону України «Про громадянство», у зв`язку з чим вона вимушена була звернутись до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, без встановлення якого вона позбавлена можливості звернутись до міграційної служби з заявою про отримання паспорта громадянина України.

До початку судового засідання від представника заявника надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності його довірительки, заявлену вимогу підтримав.

Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Луганській області до суду не з`явився, хоча УДМС про час і місце розгляду справи було сповіщено належним чином, відзивів на заяву від нього не надходило, заяв про розгляд справи за відсутності їхнього представника не надходило.

За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи за наявними в ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (зі змінами і доповненнями), для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає до відповідного управління Міністерства внутрішніх справ документи згідно з переліком, зазначеним у пункті 8 цього Порядку, зокрема рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Зі свідоцтва про народження заявника дійсно йдеться, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с Глушковичі Мозирського району Гомельської області, нині - Республіка Білорусь. Її дівоче прізвище - ОСОБА_1 .

Після одруження, ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_1 . Шлюб був зареєстрований Петрівською селищною радою Станично-Луганського району, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 5 від 15.05.2020.

Трудовою книжкою заявника підтверджується, що з 1981 по 1999 роки вона працювала на різних сільгосппідприємствах Станично-Луганського району Луганської області, зокрема, станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1 працювала дояркою у радгоспі «Войтовський».

Із повідомлення КУ «Об`єднаний трудовий архів Станично-Луганського району» від 10.02.2020 № 181 йдеться, що радгосп (КСП) «Войтовський» знаходився на території Петрівської селищної ради та був ліквідований 03.02.2014. Зараз тривають пошуки документів, які при ліквідації передаються до архівної установи.

Також факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України з 1981 року по теперішній час, а саме в АДРЕСА_1 , підтверджується актом про фактичне проживання особи від 25.05.2020, складеним зі слів сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , депутатом Петропавлівської селищної ради ОСОБА_8 .

У сукупності наведені докази доводять, що заявник ОСОБА_1 дійсно станом 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України, а отже є її громадянкою, тому подана нею заява підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану від її імені адвокатом Михайловим Сергієм Вікторовичем, задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с Глушковичі Мозирського району Гомельської області Республіки Білорусь, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту складання та підписання його повного тексту, яке набирає законної силу в порядку, визначеному у статті 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 28 січня 2021 року.

Головуючий: Є.О. Соболєв