Справа №524/5650/21
Провадження №2-о/524/140/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Погрібняк О.М.,

секретар судового засідання Швець Д.С.,

учасники справи:

заявник1 ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ,

заінтересована особа1 ОСОБА_4 ,

заінтересована особа2 Головне управління національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в приміщенні Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Головне управління національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про видачу обмежувального припису,

встановив:

Заявники звернулися до суду з заявою про видачу обмежувального припису стосовно колишнього чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_4 . Просили видати обмежувальний припис стосовно нього шляхом:

- заборонити перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити вести телефонні переговори, та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто;

та стягнути з нього на користь заяників витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування вказаних вимог зазначали, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 24.04.2012. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 23.11.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано. Малолітня донька заявника ОСОБА_6 після розірвання шлюбу проживає із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Заявники вказували, що після розірвання шлюбу ОСОБА_4 став поводити себе зухвало та вчиняє стосовно ОСОБА_2 , її матері ОСОБА_1 та дочки ОСОБА_5 протиправні дії: він постійно їх ображає, принижує непристойними словами, систематично переслідує як за місцем проживання, так і за місцем роботи ОСОБА_2 та місцем навчання доньки ОСОБА_6 . Такі дії ОСОБА_4 змушують їх покидати своє житло. При цьому вони постійно відчувають страх, перебувають у стресовому стані, відчувають невпевненість у майбутньому, постійний фізичний біль та психологічний біль. Через дії ОСОБА_4 , які тривають з 2015 року, заявники не можуть вільно користуватися житлом, спокійно жити вдома, спокійно працювати на роботі.

23.06.2021 ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Заявники в судове засідання не прибули, надали до суду заяви, в яких просили справу розглянути без їх участі.

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду в судове засідання не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили.

За ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 25.04.2012. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23.11.2015 заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука у справі №524/6167/15 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 30.12.2015.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.06.2020 у справі №524/6415/19 місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначено з матір`ю ОСОБА_2 .

Малолітня донька заявника ОСОБА_6 після розірвання шлюбу проживає із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджеється довідками про реєстрацію місця проживання особи №25505 та №25503 від 09.08.2019, виданими Автозаводською районною адміністрацією виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Квартира №25 по проспекту Свободи, 160 в м. Кременчук на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2018, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Мушинським О.Ю., зареєстровано в реєстрі за №682, належить ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується свідовтом про народження серія НОМЕР_1 , виданим Автозаводським районним відділом ЗАГС м. Кременчука 05.10.1977.

Постановою Автозаовдського районного суду м. Кременчука від 16.09.2019 у справі №524/6438/19 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави. Постановою суду встановлено, що 11.08.2019 о 10.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, в приміщенні аптеки «Копійка» на зупинці «Водоканал», вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї психологічного характеру, виражався в її бік нецензурною лайкою, в наслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, за що відповідальність передбачено за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постановою Автозаовдського районного суду м. Кременчука від 13.12.2019 у справі №524/7305/19 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП . У постанові суду вказано, що правопорушення вчинено 05.09.2019.

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №24554 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 06.09.2021, виданого інспектром-черговим Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Кальчуком Р.В. 05.09.2019 о 08.10 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_2 зі служби 102 про те, що 05.09.2019 о 08.08 год. за адресою: АДРЕСА_2 колишній чоловік ОСОБА_4 погрожував заявниці фізичною розправою.

Згідно з листом заступника начальника Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Терели С. від 30.09.2019 №10389/115/107/03-19 ОСОБА_2 дільничними офіцерами поліції відділу превенції Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проведено розгляд її зяави по факту неправомірних дій зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_4 . Під час розгляду підстав внесення відомостей до ЄРДР не виявлено, на ОСОБА_4 було складено протокол про адміністратвине правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2021 ОСОБА_1 звернулася до БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП із заявою про те, що колишній чоловік її дочки ОСОБА_2 . ОСОБА_4 регулярно приходить до них та шкодить дверний замок, заліплює глазок, вимикає світло у квартирі, погрожує своїй дитині викраденням.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 15.05.2021, наданих БПП у м. Кременчук УПП в Полтавській ДПП області 15.05.2021 ОСОБА_4 забивав цвяхи в замок вхідних дверей, заліпив глазок, погрожував дитині її онуці. Після виклику поліції її зять втік. Такі дії він робить дуже часто.

З наданого заяниками відеозапису вбачається, що ОСОБА_4 здійснив взлом вхідних дверей до помешкання заявників. Із аудіозаписів, наданих заявниками встановлено, що під час спілкування ОСОБА_4 вдається до образ, нецензурних висловів та погроз.

Згідно з листом класного керівника Личковахи Аріни ОСОБА_7 дитина пригнічена, приходить до школи засмучена, іноді плаче. На запитання вчителя відповіла, що тато сказав, що вб`є маму і бабусю і що вона боїться його. Вказала, що за словами дитини батько може прийти ввечері до квартири, грюкати у двері, відключити світло, намагається вибити двері.

Відповідно до результатів огляду ОСОБА_5 КНМП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Кременчука від 27.05.2021 та від 24.05.2021 дитині поставлено діагноз - гостра реакція на стрес, стан: середньої важкості. Рекомендована консультація психолога.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Вказаний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Пунктом 7 частини 1статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини 1статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 350-4 ПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини 1статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на колишнє подружжя, матір (батька) або дітей одного з подружжя (колишнього подружжя) та іншого з подружжя (колишнього подружжя).

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантованістаттею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Суд уважає що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчиняє психологічне насильство стосовно заявників у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи усі надані заявниками докази, з огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість ризиків вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо заявників, а тому є необхідність у видачі обмежувального припису шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, встановлених ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема, заборонити йому перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , заборонити вести телефонні переговори, та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто.

Строк дії обмежень, з урахуванням характеру та тривалості насильства, суд вважає виправданим у шість місяців.

Разом з тим, заявлена вимога про винесення обмежувального припису щодо обмеження спілкування ОСОБА_4 із своєю дитиною ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає, зокрема, через недопущення втрати зв`язку із дитиною та виконання своїх батьківських обов`язків. Застосування такого обмеження як обмеження спілкування, на думку суду, негативно вплине на відновлення стосунків батька з дитиною.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

За ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, витрати заявників на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. стягненню з ОСОБА_4 не підлягають. Витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 294, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_4 , Головне управління національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , яким визначити такі заходи тимчасового обмеження, заборонивши йому:

-перебувати в місці постійного проживання (перебування) постраждалих осіб, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ,

-наближатись на відстань 500 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ,

-заборонити вести телефонні переговори, та іншу переписку за допомогою стільникового зв`язку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто.

В задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з ухвалення рішення повідомити Кременчуцький РУП Головного управління Національної поліції у Полтавській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису відповідно до ч.4 ст.350-6 ЦПК України підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

У стягненні із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.06.2021 року.

Учасники справи:

Заявник1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заявник2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3

Заінтересована особа1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа2 - Головне управління національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області, адреса: 39600 м. Кременчук, вул.. 29 Вересня буд. 6, .

Головуючий суддя О.М. Погрібняк