Справа № 352/36/21
Провадження 2-др/352/3/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.

секретар судового засідання Шпек В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Жарського Тараса Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення компенсації за частку у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

07.06.2021 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Жарський Тарас Володимирович звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із клопотанням про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення компенсації за частку у спільній частковій власності. Клопотання обґрунтовував тим, що позов залишено без розгляду, а відповідно до ст. 142 ЦПК України понесені відповідачем витрати за його заявою стягуються з позивача. Враховуючи викладене просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

Ухвалою від 08.06.2021 клопотання прийнято до розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника надійшла заяв, в якій він просив клопотання слухати без їх участі, при його розгляді врахувати заперечення подані у відзиві.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені у встановленому законом порядку.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, клопотання, судом встановлено наступне.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2021 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення компенсації за частку у спільній частковій власності - залишено без розгляду.

Після розгляду справи до суду надійшло клопотання представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн, на підтвердження чого надав: копію додатку №1 від 01.02.2021 до договору №21-02-01 від 01.02.2021, в якому вказано вартість послуг за підготовку, формування правової позиції по справі №352/36/21, підготовку, формування та надсилання відзиву на позовну заяву по даній справі, що становить 10 000 грн., та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції вартістю 4 000 грн., і копію розписки про отримання адвокатом Жарським Т.В. від відповідача ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 14 000 грн, у вигляді оплати за послуги згідно договору №21-02-01 від 01.02.2021 та додатку №1 до нього.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно з ч. 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 визначено докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, а саме: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 16.04.2020р. у справі №727/4597/19 відповідно до положень статті 14 Податкового кодексу України, адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 21 січня 2016 року №13 та «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затверджене Постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року № 148, не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Отже, представником відповідача надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 «розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Суд бере до уваги відповідь на відзив представника позивача та подану 14.06.2021 заяву, в яких він зазначає про неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу представника відповідача.

Враховуючи реальний обсяг допомоги представника відповідача у суді, час витрачений на надання таких послуг (обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість двох судових засідань), критерій реальності таких витрат, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг.

Беручи до уваги вищевикладене, виходячи із засад об`єктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (2 000 грн за написання відзиву та 1 000 за представництво інтересів у суді).

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 142, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Жарського Тараса Володимировича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та стягнення компенсації за частку у спільній частковій власності задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Згідно ст.261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_2 .

Ухвала складена в повному обсязі 22.06.2021.

Суддя Д.В. Гриньків