Провадження № 2/761/1939/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМАШ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДМАШ-7 (далі по тексту - ТОВ «БУДМАШ-СЕРВІС»; позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просив: стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на його користь заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2016 р. по 01.03.2020 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 12 809,76 грн, а також судовий збір у розмірі 2 102 і витрати на послуги з підготовки до розгляду та розгляду справи у розмірі 5 361,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є споруд та прибудинкових територій, що заходяться власником квартири АДРЕСА_1 та прожинає там разом з дружиною ОСОБА_2 . Обслуговування співвласників, управління і утримання вищезазначеного багатоквартирного будинку та прибудинкової території здійснює позивач на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. 01.08.2015 р. між ТОВ та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території. Рішенням засідання Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «АДРЕСА_1», що зафіксовано протоколом №б/н від 28.09.2018 року, затверджено підвищення тарифу до мінімально-необхідного рівня згідно розрахунку Комунального підприємства «ГОЛОВНИЙ ІНФОРМАІЙНО-ОБЧИСЛЮВАЛЬНИЙ ЦЕНТР» у розмірі 6.59 грн/м2 загальної площі квартири з ПДВ. 16.10.2018 року позивач письмово повідомив власників багатоквартирного будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , про намір здійснити зміну діючих тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що заходяться на обслуговуванні будинків і на обслуговуванні ТОВ.

01.08.2015 між ТОВ та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно якого позивач зобов`язується своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої вод і водовідведення, а ОСОБА_1 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (пункт 1). Проте, відповідачі своєчасно та у повному обсязі не здійснюють плату позивачу за надані ним житлово-комунальні послуги, внаслідок чого за період з 01.10.2016 р. по 01.03.2020 р. утворилася заборгованість по таким внескам у розмірі 9 899,27 грн, а також 2 266,60 грн. інфляційного нарахування та 643,89 3% річних, а загалом заборгованість складає: 12 809,76 грн.

10.06.2020 року Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, встановив сторонам строки для надання заяв по суті справи.

23.11.2020 року Шевченківський районний суд м. Києва своєю ухвалою відмовив в у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, поданого представником позивача ОСОБА_3 по справі № 761/12481/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМАШ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, будинок АДРЕСА_3 знаходиться на балансі та обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан».

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до п.п. 2.2 Статуту позивача, предметом діяльності ТОВ «Будмаш-Сервіс» є: експлуатація та обслуговування житлового та нежитлового фонду; належне утримання будинку та прибудинкової території; технічне обслуговування будівельних конструкцій та технічного обладнання; надання комунальних та побутових послуг населенню; забезпечення безперебійної роботи технічного обладнання; заключення договорів з власниками квартир та орендарями на утримання будинку, прибудинкової території та на надання комунальних послуг; контроль за виконанням договірних відносин; проведення реставраційних та ремонтно-будівельних робіт.

При цьому, як вбачається з відповідних договорів, ТОВ «Будмаш-Сервіс» як балансоутримувачем було придбано та надано відповідні житлово-комунальні послуги з постачання електричної та теплової енергії, а також утримання будинку та прибудинкової території за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що була чинна на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Як вбачається та встановлено в судовому засіданні, виконавцем послуг є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс».

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах та врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 24 січня 2006 №45.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, власник та наймач квартири багатоквартирних будинків зобов`язані щомісяця вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Згідно ст. ст. 64, 66, 67 Житлового кодексу Української РСР, сплачується плата за користування жилим приміщенням, сплачується плата за утримання будинку та прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Члени сім`ї наймача , які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки , що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

Згідно із п. 5) ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на власників, а тому вимоги щодо ОСОБА_2 є такими, що пред`явлені до неналежного відповідача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Таким чином, вбачається, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18.

Так, в судовому засіданні встановлено що за період з 01.10.2016 р. по 01.03.2020 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 12 809,76 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, який перевірений судом.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будмаш-сервіс» за період з 01.10.2016 р. по 01.03.2020 р. заборгованості по внескам у розмірі 9 899,27 грн, а також 2 266,60 грн інфляційного нарахування та 643,89 3% річних, а загалом заборгованість складає: 12 809,76 грн.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Крім того, суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 2 978,40 грн витрат на правничу допомогу, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою визначення судових витрат та їх стягнення у судовому порядку представник позивача надав до суду договір про надання правничих послуг №6 від 02.04.2018 року, укладеного між ТОВ «Будмаш-Сервіс» та ТОВ «Київський центр права».

Відповідно до умов даного Договору, підтвердження взаємного виконання сторонами зобов`язань за цим договором є Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), що складається та підписується Сторонами з 25 по 30 число кожного місяця протягом дії цього Договору. Замовник зобов`язується приймати та оплачувати Послуги Виконавця на умовах визначених цим Договором (п.п. 1.4-1.5 Договору).

Згідно п. 4.8 вказаного Договору оплата послуг здійснюється у безготівковій формі, шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, вказаний у розділі 8 «Реквізити Сторін» цього Договору.

Суду надано платіжне доручення № 775 від 02.04.2020 року про перерахування ТОВ «Будмаш-Сервіс» 2 978,40 грн. ТОВ «Київський центр права», а тому суд вважає підтвердженою саме таку суму.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 610, 612, 322 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, та керуючись ст.ст.4, 77-81, 137, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМАШ-СЕРВІС» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послугзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс» АДРЕСА_1, ) борг за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2016 р. по 01.03.2020 р. з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 12 809,76 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмаш-Сервіс» судовий збір у розмірі 1 762 грн., а також 2 978,40 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: