1Справа № 335/209/21 2-во/335/6/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Єфремової О.В., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про виправлення описки та вилучення запису про обтяження, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки та вилучення запису про обтяження.

В обґрунтування заяви заявник зазначила, що вона звернулась до нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Аббасової Г.І., для посвідчення договору дарування квартири, що належить їй на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак нотаріусом були виявлені обтяження, внесені Державною нотаріальною конторою №3. Так, 23 жовтня 1997 року Орджонікідзеським районним судом м. Запоріжжя (суддя Смолка Н.А.) накладено арешт на приватизовану квартиру ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Заявник вважає, що у зазначеній ухвалі допущено описку, а саме не вірно зазначений номер квартири, на яку накладено арешт, а саме № 44, замість вірного номеру квартири відповідача № 45.

У зв`язку з цим, заявник просила суд виправити дану описку та вилучити записи про обтяження накладені на майно заявниці.

У судовому засіданні заявник підтримала подану заяву та наполягала на її задоволенні, з підстав, викладених у заяві.

Заслухавши пояснення заявника, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту заяви вбачається, що підставою для звернення до суду з даною заявою є те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.1997 року накладено арешт на приватизовану квартиру ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , який було накладено з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Однак при накладенні арешту помилково було зазначено квартиру заявника АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03.08.2006 року, що видане Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Слід зауважити, що арешт на спірну квартиру було накладено судом 22.10.1997 року, а заявниця набула право власності на цю квартиру 03.08.2006 року. Отже, на час накладення арешту заявник не була власником даної квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 роз`яснено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення.

Вивчивши заяву та додані документи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в частині про внесення виправлення описки в ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.1997 року, оскільки це призведе до зміни змісту судового рішення та призведе до повторного застосування заходу забезпечення позову, але вже на іншу квартиру, що суперечить нормам чинного законодавства.

Слід також зауважити, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Однак заявниця звернулась до суду з заявою про вилучення запису про обтяження. Такі вимоги не можуть бути розглянуті в порядку ст. 158 ЦПК України.

В той же час, суд роз`яснює, що заявниця може обрати інший порядок захисту своїх прав, а саме шляхом звернення до суду з позовною заявою про зняття арешту.

Таким чином, заява ОСОБА_1 про виправлення описки та вилучення запису про обтяження, є необґрунтованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 158, 157, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки та вилучення запису про обтяження залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя: В.В.Калюжна