Справа № 551/485/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Сиволапа Д.С.
секретаря - Кулинченко О.А.
за участю позивача ОСОБА_1 , (приймає участь дистанційно в режимі відеоконференції);
представника позивачів ОСОБА_2 (приймає участь дистанційно в режимі відеоконференції),
розглянувши заочно, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі часток із спільної часткової власності та визнання права власності на земельні ділянки,
18 травня 2021 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла спільна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання за позивачами в порядку виділу в натурі частки із спільної часткової власності права власності на земельні ділянки площею 3,3863га.
З метою поділу даної земельної ділянки на три частки за замовленням спадкоємців було виготовлено відповідну технічну документацію та в ДЗК зареєстровано три земельні ділянки площею 3,3863 га кожна, з окремими кадастровими номерами, при цьому існування первісної земельної ділянки припинено.
Незважаючи на раніше досягнуті між спадкоємцями домовленості щодо укладання між ними нотаріальної угоди про поділ спадкової земельної ділянки та реєстрацію за ними права власності на створені в порядку поділу нові земельні ділянки, відповідач змінив свою позицію та ухиляється від будь-яких дій з цього приводу.
В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 та представник позивачів підтримав заявлені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації (п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК), в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв по суті справи від нього не надходило.
В зв`язку з цим суд прийшов до висновку про проведення розгляду справи у заочному порядку відповідно до приписів Глави 11 ЦПК України.
Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні юридичні факти та правовідносини, які їх супроводжують.
Аналогічні свідоцтва видані тим же нотаріусом 13 квітня 2018 року на ім`я інших спадкоємців: ОСОБА_3 (реєстровий № 396) та ОСОБА_4 (реєстровий 395) (а.с.20,23).
Аналогічну довіреність на ім`я ОСОБА_1 видав 03 серпня 2020 року (реєстровий номер 936) і інший співвласник земельної ділянки ОСОБА_4 (а.с.57-58).
Згідно листа приватного нотаріуса Нагорної Н.В. від 15.04.2021 № 266/01-16 у призначений час 15 квітня 2021 року ОСОБА_4 для укладання договору до нотаріуса не з`явився (а.с.84).
Згідно витягу з Єдиного реєстру довіреностей ОСОБА_4 14.04.2021 анулював довіреність, видану ним 03.08.2020 року за реєстровим № 936, тобто вищенаведену довіреність на ім`я ОСОБА_1 .
Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно з ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частиною 2 ст. 373 ЦК України визначено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
Відповідно до «в» ч.1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 79-2 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, в тому числі, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
Згідно ч.ч. 4 та 13 вищевказаної статті земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок.
Отже позивачі, як колишні співвласники даної земельної ділянки мають право зареєструвати своє право власності на сформовані в результаті поділу нові земельні ділянки меншого розміру, але не можуть реалізувати його в зв`язку діями відповідача, який на фінальній стадії поділу ухиляється від укладання відповідного нотаріального договору при тому, що первісна земельна ділянка як об`єкт цивільних прав вже не існує. Таким чином, своєю бездіяльністю та діями по анулюванню раніше виданої довіреності він фактично ставить під сумнів (оспорює) права позивачів на сформовані в ході поділу земельні ділянки.
Частинами 4 та 5 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. «а» одним із способів захист прав громадян на земельні ділянки є визнання прав.
Враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог як законних та належним чином обґрунтованих.
Керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 908 грн. на відшкодування сплаченого ними судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 279-284, 352 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ в натурі часток із спільної часткової власності та визнання права власності на земельні ділянки задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 908 (дев`ятсот вісім) грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 908 (дев`ятсот вісім) грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути переглянуто Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено відповідачем до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачами до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області в 30 денний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап