ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/582/21 Справа № 201/1765/20 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , в якій просить визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивований тим, що згідно договору купівліпродажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі № 4354 від 25 грудня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 придбали у ОСОБА_5 по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1065 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану земельну ділянку позивач отримав державний акт на право власності ЯЖ № 387638 від 29 жовтня 2008 року кадастровий номер :03:189:0029. ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності ЯЖ № 387637 від 29 жовтня 2008 року , виданий управлінням земельних ресурсів у м. Дніпропетровську кадастровий номер :03:189:0029.

Згідно договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевим А.В., зареєстрованим в реєстрі № 4343 від 25 грудня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали по 1/2 частині домоволодіння у ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 зареєстрував своє право власності на частину домоволодіння в КП «ДМБТІ» 30 січня 2008 року за № 8984277, а ОСОБА_1 30 січня 2008 року за № 8984277.

Фіктивним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі № 123/1947-13ц, нерухоме майно позивача, 19 квітня 2016 року незаконно привласнив ОСОБА_6 та в подальшому 26 квітня 2016 року продав ОСОБА_3 .. В єдиному реєстрі судових рішень під № 123/1947-13ц значиться інше судове рішення. Приватним нотаріусом Щетіловою О.В. 26 квітня 2016 року о 11:18:29 винесено рішення № 29416575 про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 , яка належала позивачу та ОСОБА_4 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року в цивільній справі № 202/8096/16 задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В., треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» про визнання протиправними та скасування рішень № 29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1065 га., кадастровий номер :03:189:0029 та домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

26 квітня 2016 року договір купівлі продажу земельної ділянки, кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1411. В той же день 26 квітня 2016 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1408, посвідчено договір купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року у справі № 201/3241/18, задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , третя особи приватний нотаріус ДМНО Щетілова О.В., ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договорів купівлі продажу та скасування рішень.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року у справі № 201/7893/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки та 1/2 частини будинку. Рішення набрало чинності 09 грудня 2019 року.

Тому позивач посилаючись на норми ст.ст. 321, 392,328, ЦК України просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :03:189:0029 площею 0.1065 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року позов залишено без задоволення.

Заочне рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилається на порушення відповідачем його майнового права та посилаючись на вимоги ст. 321 , 392, 328 ЦК України просить визнати за ним право власності на спірний будинок та земельну ділянку які він втратив нібито на підставі фіктивного рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК, однак на підтвердження належності йому на праві власності будинку АДРЕСА_1 , жодного доказу суду не надає. Натомість посилається на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року яким визнано недійсними договори купівлі - продажу земельної ділянки та домоволодіння розташованих за адресою АДРЕСА_1 та скасовано рішення про реєстрацію права власності нерухомого майна за ОСОБА_3 ..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 27 жовтня 2008 року Управління земельних ресурсів у місті Дніпропетровську Дніпропетровської області видано ОСОБА_1 державний на право власності на земельну ділянку площею 0,1065 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :03:189:0029 (а.с. 4).

Згідно договору купівлі продажу від 26 квітня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі № 1411, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В., ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_3 придбав земельну ділянку площею 0,1065 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5-6)

Згідно договору купівлі продажу від 26 квітня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі № 1408, та посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грамс О.В. , ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_3 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,1065 гектару, яка має кадастровий номер :03:189:0029 (а.с. 7-8)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та скасування рішень. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.04.2016р., кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1411. Скасовано рішення № 29488830 від 30.04.2016р. приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1065 га, кадастровий номер :03:189:0029, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 26.04.2016р. (літ.А-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г- сарай, літ. Д, Е - убиральні, №1-6 - споруди, 1, II, III, IV - замощення), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1408. Скасувано рішення № 29488830 від 30.04.2016р. приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової Ольги Валеріївни щодо реєстрації права власності за ОСОБА_3 житлового будинку (літ. А-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г- сарай, літ. Д, Е - убиральні, №1-6 - споруди, I, II, III, IV - замощення), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду набрало чинності 23 травня 2019 року. (а.с.9-15)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року, яке набрало чинності 09 грудня 2019 року визнано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га , розташованої за адресою : АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д,Е - убиральні, №1-6 - споруди, I,II,III,IV-замощення), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

Так, відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилається на порушення відповідачем його майнового права та посилаючись на вимоги ст. 321 , 392, 328 ЦК України просить визнати за ним право власності на спірний будинок та земельну ділянку які він втратив нібито на підставі фіктивного рішення Київського районного суду м. Сімферополя АРК, однак на підтвердження належності йому на праві власності будинку АДРЕСА_1 , жодного доказу суду не надає. Натомість посилається на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року яким визнано недійсними договори купівлі - продажу земельної ділянки та домоволодіння розташованих за адресою АДРЕСА_1 та скасовано рішення про реєстрацію права власності нерухомого майна за ОСОБА_3 ..

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цією статтею також визначено певні гарантії прав приватних осіб у випадку втручання держави у їхні права.

При розгляді справ національні суди України застосовують положення Конвенції та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) як джерело права, що передбачено статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

Крім того, в Україні відносини, пов`язані із набуттям, зміною, припиненням права власності та його захистом, зокрема, регулюються Цивільним і Господарським кодексами України.

Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 цього Кодексу визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. До регламентованих ЦК України способів захисту права власності належать: - визнання права власності (стаття 392).

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання. Кожна особа має право на захист свого інтересу,який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.16 ЦК України передбачає,що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути,зокрема визнання права.

Ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності.

Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що згідно договору купівліпродажу земельної ділянки від 25 грудня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 придбали у ОСОБА_5 по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1065 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану земельну ділянку позивач отримав державний акт на право власності ЯЖ № 387638 від 29 жовтня 2008 року кадастровий номер :03:189:0029.

Згідно договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 25 грудня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали також по 1/2 частині домоволодіння у ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 зареєстрував своє право власності на частину домоволодіння в КП «ДМБТІ» 30 січня 2008 року за № 8984277, а ОСОБА_1 30 січня 2008 року за № 8984277.

Фіктивним рішенням Київського районного суду м. Сімферополя АРК від 11 жовтня 2013 року по справі № 123/1947-13ц, нерухоме майно позивача, 19 квітня 2016 року незаконно привласнив ОСОБА_6 та в подальшому 26 квітня 2016 року продав ОСОБА_3 .. В єдиному реєстрі судових рішень під № 123/1947-13ц значиться інше судове рішення.

Приватним нотаріусом Щетіловою О.В. 26 квітня 2016 року о 11:18:29 винесено рішення № 29416575 про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_6 , яка належала позивачу та ОСОБА_4 .

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2018 року в цивільній справі № 202/8096/16 задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В., треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» про визнання протиправними та скасування рішень № 29416575 від 26 квітня 2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетілової О.В. щодо реєстрації права власності за ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,1065 га., кадастровий номер :03:189:0029 та домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

26 квітня 2016 року договір купівлі продажу земельної ділянки, кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 укладено між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1411. В той же день 26 квітня 2016 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. за № 1408, посвідчено договір купівлі продажу домоволодіння АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2019 року у справі № 201/3241/18, задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , третя особи приватний нотаріус ДМНО Щетілова О.В., ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» про визнання недійсним договорів купівлі продажу та скасування рішень.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська та заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають.

Крім того, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2019 року, яке набрало чинності 09 грудня 2019 року визнано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га , розташованої за адресою : АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д,Е - убиральні, №1-6 - споруди, I, II, III, IV замощення), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-18).

Тобто вказані земельна ділянка та будинок вибули з володіння як позивача так і ОСОБА_7 незаконно, а тому за іншим співвласником цього нерухомого майна було захищено його право власності на 1/2 частину спірного будинку та земельної ділянки.

На вказані вимоги закону та обставини справи районний суд уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов помилкового висновку про відмову у позові.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивачем не надано жодного доказу належності йму на праві власності спірного майна, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в матеріалах справи наявні всі необхідні докази для задоволення позовної заяви.

Оскільки відповідач не визнає право позивача на спірне майно, на даний час виникла невизначеність відносин права власності позивача щодо його нерухомого майна, колегія суддів вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 3746,08 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :03:189:0029, площею 0,1065 га, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ.А-1-житловий будинок, літ. В - сарай, літ. Г - сарай, літ. Д,Е - убиральні, №1-6 - споруди, I,II,III,IV-замощення), який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3746,08 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко