РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Буга Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

приходить до такого.

Позиція представника позивача

Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь товариства 21501,40 грн боргу за договором споживчого кредиту №2063-18/СК від 22 березня 2018 року, в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 2000 грн, заборгованість за відсотками в сумі 1160 грн, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 7200 грн, заборгованість по нарахованих штрафних санкціях в сумі 10688,80 грн, три відсотки від простроченої суми в розмірі 168 грн, інфляційне збільшення боргу в сумі 284,60 грн, а також 2270 грн судових витрат (а.с.1-2).

Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію договору споживчого кредиту, копію видаткового ордеру, копію вимоги, копію протоколу та повідомлення відповідача про повернення боргу.

Позиція відповідача

Відповідач надіслав до суду відзив, у якому позовні вимоги визнає частково, заперечує щодо стягнення з нього заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям в сумі 10688,80 грн, оскільки таке нарахування є неправомірним та перевищує 50% вартості послуги. Умови пункту 8.3 договору суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а розмір штрафу є непропорційно великим. В решті позов визнає, просить його задовольнити частково.

На підтвердження відзиву надав роздруковану з Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Вінницького апеляційного суду від 26 листопада 2019 року.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання

Заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників справи не надходило.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 24 березня 2021 року(а.с.24-26).

Відповідь на відзив та заперечення до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що 22 березня 2018 року відповідач заповнив анкету-заяву позичальника - фізичної особи, в якій просив надати йому 2000 грн, мета кредиту - гроші до зарплати (а.с.10).

Сторони 22 березня 2018 року уклади договір споживчого кредиту №2063-18/СК, відповідно до якого кредитор надає, а позичальник отримує кредит в сумі 2000 грн строком на 29 календарних днів: з 22 березня 2018 року по 19 квітня 2018 року(а.с.6-9).

Згідно з видатковим касовим ордером від 22 березня 2018 року, відповідачу ОСОБА_1 видано 2000 грн (а.с.11).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за вищезазначеним договором відповідачу направлено вимогу про виконання зобов`язання з погашення кредиту, відсотків по кредиту та штрафів згідно з умовами договору від 22 березня 2018 року (а.с.12).

Відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ «Менеджмент інвестицій» від 16 жовтня 2918 року вирішено зупинити нарахування відсотків та штрафів у зв`язку з настанням 180-денного строку простроченої заборгованості з 17 жовтня 2018 року по договору споживчого кредиту ОСОБА_1 №2063-18/СК від 22 березня 2018 року (а.с.13).

В липні 2018 року ТОВ направило відповідачу повідомлення про повне погашення заборгованості за договором споживчого кредиту, яке від отримав 23 липня 2018 року(а.с.15).

Юридична кваліфікація встановлених обставин

Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

ТОВ, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило стягнути тіло кредиту, заборгованість за процентами, заборгованість за простроченими процентами, три відсотки річних від простроченої суми, інфляційне збільшення, що визнано та не заперечується відповідачем. Також ТОВ просить стягнути 10688,80 грн заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям, щодо стягнягнення яких відповідач заперечує та просить в цій частині позову відмовити, посилаючись його надмірну захищеність та невідповідність вимогам закону.

Так, Конституційний суд України у рішенні №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року у справі про захист прав споживачів кредитних послуг вказав, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорювання, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору.

Конституційний суд України в рішенні від 11 липня 2913 року у справі №7-рп/2013 зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті шостому статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

У пункті 8.3. укладеного сторонами договору споживчого кредиту зазначено, що у разі порушення строків позичальником обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу кредитора штраф у розмірі 2 процента від суми кредиту за кожний день такого порушення, починаючи із першого календарного дня, наступного за днем повернення кредиту. Починаючи з третього дня порушення строків повернення кредиту штраф встановлюється у розмірі 2,98% процентів від суми кредиту за кожний день порушення строків та нараховується виходячи із фактичного числа календарних днів такого порушення. Нарахування штрафів здійснюється в момент остаточного розрахунку, до цього моменту вони вважаються прогнозованими. Штраф є засобом відповідальності позичальника та нараховується окремо від процентів за користування кредитом.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації(понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

При цьому штраф за перших два дні порушення строку повернення кредиту складає 730% річних, а починаючи з третього дня 1087, 7% річних. Заявлена вартість послуги кредитування (проценти за користування кредитними коштами) згідно з умовами договору складають 2% на день (730%) річних. Тому штраф є явно несправедливим та таким, що перевищує 50% вартості послуги.

Тому, суд приходить до висновку про невідповідність п.8.3. укладеного договору споживчого кредиту положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак і про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям в розмірі 10688,80 грн.

Висновки суду

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за відсотками, заборгованості за простроченими відсотками, трьох відсотків річних від простроченої суми та інфляційного збільшення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача, в силу частини першої статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1141,35 грн.

Керуючись статтями 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 549, 551, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент інвестицій» заборгованість за договором споживчого кредиту від 22 березня 2018 року у розмірі 10812 (десять тисяч вісімсот дванадцять) грн 60 коп, яка складається з заборгованості по кредиту в розмірі 2000 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 1160 грн, заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 7200 грн, трьох відсотків річних від простроченої суми в розмірі 168 грн, інфляційного збільшення боргу в розмірі 284, 60 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1141 (одна тисяча сто сорок одна ) грн 35 коп.

В задоволенні стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених штрафних санкціях в сумі 10688,80 грн - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Менеджмент інвестицій", 49027, м. Дніпро, пров. Д.Яворницького, 22, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Костянтин Шепель