У Х В А Л А Справа № 932/12814/20

Провадження № 2/932/2149/21

02 червня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.,

при секретарі Мар`єнко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання представника відповідачів адвоката Водоп`янова С.В. про витребування доказів у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває об`єднана цивільна справа за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим.

15.04.2021 року до суду надійшло клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Водоп`янова С.В. про витребування від позивача доказів: виписки по особовому рахунку за кредитною угодою № 161 від 03.07.2008 року, що укладена банком з ОСОБА_1

15.04.2021 року до суду надійшло ще одне клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 адвоката Водоп`янова С.В. про витребування від позивача доказів: заяви ОСОБА_1 про видачу йому кредитних коштів та квитанції про отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 330 000 грн.

Клопотання обґрунтовані тим, що позивач, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості, доказів отримання позичальником кредитних коштів не надав. Належними доказами видачі кредиту є, згідно з Інструкцією про касові операції в банках України, заява позичальника про видачу готівки та видатковий касовий документ. Для об`єктивного та всебічного розгляду справи виникла потреба у витребуванні зазначених доказів.

Розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, суд приходить до висновку про їх задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Згідно із вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16.11.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , як позичальника за кредитним договором № 161 від 03.07.2008 року, та ОСОБА_2 і ТОВ «Асамір ЛТД», як поручителів.

До позову доказів видачі позичальнику кредитних коштів не долучено, натомість долучено виключно розрахунок заборгованості за кредитним договором.

11.03.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано до суду відзив, у якому він посилається на те, що банком до суду доказів видачі кредиту не надано, а тому розрахунок заборгованості не є доказом порушення права позивача.

07.04.2021 року до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПриватБанк» на відзив, до якої банком долучено роздруківку на одному аркуші з текстового файлу виписки за рахунком № 2536 від 03.07.2008 року, меморіального ордеру № 80703В0007 від 03.07.2008 року, меморіального ордеру № 1 від 03.07.2008 року, а також роздруківку виписки по рахунку № НОМЕР_1 .

Нормою ст. 95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами п. 1.1. ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до оформлювання документів», цей національний стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи ( постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо), створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Відповідно до вимог п. 5.23 цього стандарту, підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища.

Надані АТ КБ «ПриватБанк» копії письмових доказів не містять прізвища, ім`я та по-батькові, а також посади особи, яка скала документи меморіальні ордери та виписки по рахункам.

Через їх невідповідність вказаних вимогам, ці документи не можуть бути використані в суді як докази, оскільки відсутність у них посади, прізвища, ім`я та по-батькові особи, яка їх склала, позбавляє і суд, і інших заінтересованих осіб, перевірити достовірність стверджуваних юридичних фактів, компетенцію особи, яка їх склала, на посвідчення таких фактів.

Банком до суду у добровільному порядку заяви позичальника про отримання кредиту готівкою не надано, не зазначено про обставини, які унеможливлюють подання такого доказу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до укладеного 03.07.2008 року кредитного договору за № 161, кредит мав бути наданий позичальнику шляхом видачі готівки через касу банка.

Відповідно до п. 1.19-1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України використовується розрахунковий документ меморіальний ордер, який складається за ініціативою банку.

На момент укладення кредитного договору чинною було Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затверджене постановою Правління НБУ від 30.12.98 №566, згідно з пп.2.1.1 якого, підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України (який був чинний на день укладення договору) визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа. Регістри бухгалтерського обліку повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Операції, які здійснюють банки, мають бути належним чином задокументовані. Підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Залежно від виду операції та типу контрагентів первинні документи банку (паперові та електронні) класифікують за такими ознаками: а) за місцем складання: зовнішні (одержані від клієнтів, державних виконавців та інших банків); внутрішні (оформлені в банку); б) за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи: меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку). Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами. Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Інструкцією про касові операції в банках України, що затверджена Постановою НБУ № 337 від 14.08.2003 року, яка діяла на час укладення кредитного договору, було встановлено, що підставою для оформлення касових документів, є заява про видачу готівки.

Заява на видачу готівки є первинним документом, який підтверджує факт надання банком та факт отримання позичальником готівкових кредитних коштів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 ЦПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 83 ЦПК України, у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно з вимогами ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Таким чином, для перевірки факту видачі кредитних коштів доцільно дослідити оригінали заяви позичальника про видачу готівки, меморіального ордеру про видачу готівкових коштів позичальнику, а також належним чином оформлену виписку по рахунку позичальника.

Оскільки зазначені документи мають перебувати, згідно з наведеними вище нормами, у позивача, клопотання представника відповідачів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-5, 12, 13, 78, 83-84, 258, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідачів адвоката Водоп`янова С.В. про витребування доказів у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Асамір» ЛТД про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим задовольнити.

Витребувати від акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» належним чином оформлену виписку по особовому рахунку, відкритому ОСОБА_1 на підставі кредитної угоди № 161 від 03.07.2008 року, заяву ОСОБА_1 про видачу йому готівки та меморіальний ордер про видачу ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 330 000 грн.

Витребувані докази надіслати на адресу суду у п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Згідно із вимогами ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куцевол