Справа № 758/1301/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2021 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Позднякові В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в сумі 11379,72 грн та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві перебуває громадянин ОСОБА_1 , який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З 01.01.2016 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 19.03.2018 № 44052, де розмір грошового забезпечення чинним на січень 2016 року склав 9665,32 грн.

Внаслідок проведення перерахунку у квітні 2018 на підставі вище зазначеної довідки розмір пенсії склав на 01.01.2016 - 5509,24 грн.

Зазначає, що ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві від 17.05.2018 № 44052 надано оновлену довідку, де розмір грошового забезпечення чинним на січень 2016 склав 6337,93 грн. На підставі даної довідки в червні 2018 року проведено перерахунок, який призвів до зменшення розміру пенсії і складає станом на 01.01.2016 - 3612,62 грн.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 виплата перерахованих пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ проводиться з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 по 31 грудня 2019 - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 по 31 грудня 2017; з 1 січня 2020 - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з1 січня 2016 по 31 грудня 2017 та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Враховуючи вищевикладене, сума надмірно виплачених коштів за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 складає 11379,72 грн, про що було повідомлено відповідача листом № 34843/04 від 09.07.2018.

Вказує, що управлінням було прийнято рішення № 153 від 22.06.2018 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру на підставі якого проводилось стягнення з пенсії в розмірі 20% помісячно починаючи з 01.08.2018.

В зв`язку з незгодою ОСОБА_1 з прийнятим рішенням управління щодо стягнення коштів з пенсії (заява від 02.08.2019, яка зареєстрована за № 86883 від 02.08.2019), управлінням переглянуто дане рішення та причину виникнення переплати.

В результаті відрахування з пенсії припинено з 01.09.2019 та утримані кошти в сумі 11148,32 грн у період з 01.08.2018 по 31.08.2019 повернені на поточний рахунок пенсіонера.

З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування надмірно виплачених коштів в сумі 11379,72 грн на адресу громадянина ОСОБА_1 було повторно направлено лист від 03.08.2020 № 2600-0405-8/106941, а тому ГУПФУ в м. Києві змушено звернутись до суду із позовом.

З урахуванням викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

02 лютого 2021 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

02 лютого 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

04 лютого 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача.

15 лютого 2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17.02.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31 березня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому до суду відзиві відповідач заперечує проти доводів позивача, зазначає, що 09 липня 2018 листом № 34843104 від Головного управління Пенсійного фонду м. Києва відповідача повідомлено про те, що в зв`язку з поданням уповноваженим органом недостовірних даних для проведення перерахунку пенсії, а саме ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в м. Києві, у відповідача виникла переплата пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 11379 грн 72 коп.

Визнаючи дії позивача незаконними, 02.08.2019 відповідач звернувся до позивача із заявою № 86883 про припинення подальшого відрахування коштів без рішення суду та повернення утриманих коштів починаючи з 2018 року. Подальше відрахування було припинено, а кошти повернуто.

Відповідач вважає, що обставина свідчить про факт відсутності вини відповідача щодо надання неправдивих даних для перерахунку пенсії та його недобросовісності.

Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

12 квітня 2021 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач вказує на обставини, викладені у позовній заяві та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

19 квітня 2021 року до суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, та задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, проте останнім було подано заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві на підставі заяви про призначення пенсії від 19.10.2011 та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до довідки від 19.03.2018 № 44052 з 01.01.2016 ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ де розмір грошового забезпечення чинним на січень 2016 року склав 9665,32 грн.

В подальшому, внаслідок проведення перерахунку у квітні 2018 на підставі вище зазначеної довідки розмір пенсії склав на 01.01.2016 - 5509,24 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідаційною комісією ГУ МВС України в м. Києві від 17.05.2018 № 44052 надано оновлену довідку, де розмір грошового забезпечення чинним на січень 2016 склав 6337,93 грн. На підставі даної довідки в червні 2018 року проведено перерахунок, який призвів до зменшення розміру пенсії і складає станом на 01.01.2016 - 3612,62 грн.

Тобто, довідки, які були раніше надані про розмір грошового забезпечення вважаються недійсними, що підтверджується листом за підписом заступника голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України в м. Києві від 07.05.2018.

Як вбачається з матеріалів справи 02.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою № 86883 про припинення подальшого відрахування коштів без рішення суду та повернення утриманих коштів починаючи з 2018 року.

Відповідно до довідки № 1336 від 05.08.2020 у відповідача виникла переплата пенсії за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 11379 грн 72 коп.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення переплаченої пенсії у розмірі 11379 грн 72 коп, яка не була повернута відповідачем, що і стало підставою для звернення до суду.

Так, за змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Також, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду: від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17), від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).

Такі ж висновки містяться у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, провадження № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року, провадження № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 у справі № 536/487/17-ц, провадження № 61-28334св18.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що зобов`язання з повернення надміру виплачених пенсій виникають лише при наявності однієї з трьох умов, а саме: рахункової помилки з боку платника пенсії, недобросовісності з боку набувача, подання страхувальником недостовірних даних.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи правові позиції висловлені Верховним Судом, недоведеність позивачем недобросовісності дій відповідача чи зловживання з боку останнього, а також наявності рахункової помилки, суд вважає, що правових підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, з відповідача не підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Анохін