Справа № 309/546/21
Провадження № 2/309/151/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Піцура Я.Я.

за участю секретаря Губаль Г.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Хустської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 , де третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Хустської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вона є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 зареєстровані у даному будинку однак не проживають у ньому більше шести років без поважних причин, не приймають участі в утриманні будинку та не надають жодної допомоги на добудову та ремонти будинку і інші послуги. Реєстрація відповідача у будинку позивача порушує його права на вільне користування і розпоряджання майном.

Посилаючись на приписи ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України та ст. ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» просить суд визнати ОСОБА_3 1997 року народження та її сина ОСОБА_4 2018 року народження, такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Відзив на позов відповідачем ОСОБА_3 не подавався.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Хустської міської ради в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.06.2004 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 11 лютого 2021 року встановлено, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 1997 року народження та ОСОБА_4 2018 року народження, однак за вказаною адресою вони не проживають на протязі останніх шести років (а.с.18).

Окрім того, з листа Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 12.05.2021 року за №230-02-36 вбачається, що ОСОБА_3 , 1997 року народження на даний час постійно проживає без реєстрації місця проживання на території Драгівської сільської ради за адресою АДРЕСА_2 (а.с.38).

Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в спірному житлі, однак більше року там не проживають (з урахуванням приписів ч.4 ст. 29 ЦК України), що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 11 лютого 2021 року та в повній мірі узгоджується з листом Драгівської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 12.05.2021 року за №230-02-36.

Відповідачі, будучи зареєстрованими у будинку позивача до тепер, порушують його права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання відповідача ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: адресою АДРЕСА_1 підлягає до задоволення.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір за пред`явлення даного позову у розмірі 908 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , 1997 року народження, та ОСОБА_4 , 2018 року народження, такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 22 червня 2021 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.