Номер провадження: 22-ц/813/4850/21
Номер справи місцевого суду: 522/8137/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Гірняк Л.А.,

розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі філії Южне ГРУ Приватбанк, за участю третьої особи ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договорів забезпечення, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним Кредитний договір №ODVIGA00000077 від 30.10.2007 року, укладений між ЗАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір іпотеки посвідчений 01.11.2007 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. зареєстрованим в реєстрі за номером 19681.

Визнано недійсним договір поруки №ODVIGA0077/Р від 30.10.2017 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» подало до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі філії Южне ГРУ Приватбанк, за участю третьої особи ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договорів забезпечення, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року та справу призначено до розгляду.

28.01.2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, призначеного на 28 січня 2021 року о 13 год.30 хв. на іншу дату та надання можливості сторонам взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Вказане клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшло до суду в період знаходження судді доповідача Цюри Т.В. на лікарняному з 18 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року включно, тому вчасно розглянути подане заявником клопотання не вбачалося можливим.

Враховуючи те, що суддя - доповідач Цюра Т.В. перебувала на лікарняному, тому клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції вирішується в перший робочий день після лікарняного.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що 05 лютого 2021 року суддя - доповідач по справі Цюра Т.В. перебувала у відпустці, тому клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 було передано судді Цюрі Т.В. тільки 08.02.2021 року.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відкласти розгляд справи на 22 липня 2021 року о 12 год.30 хв. та відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про надання сторонам у справі можливості участі у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Так, відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист встановлене статтею 55 Конституції України не може обмежуватись навіть за умови оголошення карантину.

В тому числі жодній особі, не може бути обмежено право встановлене ч. 5 ст. 4 ЦПК України, а саме: на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 212 ЦПК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020) учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

Учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України.

Питання участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції регулюється ст. 212 ЦПК України, ч. 5 якої передбачено, що суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, тобто, прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Враховуючи те, що суддя-доповідач Цюра Т.В. знаходилась на лікарняному з 18 січня 2021 року по 04 лютого 2021 року включно, тому вирішити питання про участь сторін по вказаній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів,не вбачалося можливим.

Крім того, апеляційний суд вважає, що представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 передчасно звернувся з клопотанням про надання можливості сторонам взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, оскільки відповідно до ч.2 ст. 212 ЦПК України таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Крім того, апеляційний суд роз`яснює право звернення до суду із відповідним клопотанням про проведення наступного призначеного до розгляду судового засідання в режимі відеоконференції, при наявності для цього обгрунтованих підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. 212, 260 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» в особі філії Южне ГРУ Приватбанк, за участю третьої особи ОСОБА_3 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору та договорів забезпечення, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2018 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А.Гірняк

О.С.Комлева