Справа № 630/176/21
Провадження № 2/630/193/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дем`яненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Нескоромної Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом АТ «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить:

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 перед Акціонерним Товариством « Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0464/74/88530 від 21 червня 2007 року, у сумі 30 232 ( тридцять тисяч двісті тридцять два долари) долари 79 центів США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею: 42, 30 кв.м, житловою 26, 50 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 20 червня 2017 року за реєстровим номером 1909. Реєстрація правочину та права власності на предмет іпотеки підтверджується витягом з державного реєстру правочинів за № 4173979, виданим 20 червня 2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 14983875, виданого Люботинським БТІ 21 червня 2007 року, реєстраційний номер 10008435, номер запису: 2097 в книзі 18 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

- судові витрати покласти на відповідача.

Позов обґрунтований тим, що 21 червня 2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0464/74/88530, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 20 300 доларів США строком до 21 червня 2027, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,50% річних, комісії і виконати інші зобов`язання, визначені кредитним договором. Позивач згідно п. 3.1 кредитного договору надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування.

Всупереч вимогам п.п. 1.1, 5.1 кредитного договору взяті на себе обов`язки ОСОБА_1 в повному обсязі не виконав, не здійснювала щомісячно погашення кредитної заборгованості за графіком та нарахованих відсотків.Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 березня 2013 року були задоволені вимоги Банку та стягнуто з відповідача 16 748, 48 доларів США, проте рішення суду не виконується і станом на 22 жовтня 2020 рокузаборгованість становить 43 907 доларів26 центів США, що складається із заборгованості за кредитом-14 564,94 доларів США, заборгованості за відсотками-15 667, 85 доларів США., заборгованість по пені 13 674,47 доларів США, розраховані штрафи -2600 грн.

Позивач зазначає, що 21 червня 2007року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором укладено договір іпотеки № 014/0464/74/88530/1, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 20 червня 2017 року за реєстровим номером 1909

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, подав заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач направив до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та проведення судового засідання за його відсутності.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 червня 2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ«Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0464/74/88530, згідно умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 20 300 доларів США строком до 21 червня 2027, а позичальник зобов`язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,50% річних, комісії і виконати інші зобов`язання, визначені кредитним договором. Позивач згідно п. 3.1 кредитного договору надав позичальнику кредит на умовах його забезпечення строковості, повернення та сплати за користування.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 21 червня 2007року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 014/0464/74/88530/1, предметом якого є нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 20 червня 2017 року за реєстровим номером 1909.

Відповідно до п.3.1.4 Договору іпотеки у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та /або за Кредитним Договором звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього Договору , та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, визначена на момент фактичного задоволення, включаючи оплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань, необхідних на утримання заставленого майна.

Згідно п. 5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів, або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т.ч. за рішенням суду.

Сторони в добровільному порядку погодили умови Договору (кредиту та іпотеки). До ухвалення рішення у вказаній справі позову про визнання договору чи окремих його частин недійсним чи таким, що не підлягають виконанню до суду не надходило.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 березня 2013 року були задоволені вимоги позивача та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором № 014/0464/74/88530від 21 червня 2007 року в сумі 16 748, 48 доларів США

Разом із тим, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 (провадження № 14-546цс19).

Правила ст. 5 ЦПК України визначають, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Надаючи оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суд оцінює його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та виходить з його ефективності. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, забезпечити поновлення порушено права.

Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить , і саме з метою його захисту.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Позивач просить суд у даній справі звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

В постанові від 29.05.2019 справа № 310/11024/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала: "п. 40 що за змістом припису ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору(яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами:1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону)- незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні ); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили (передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Отже, Закон України «Про іпотеку» визначає спеціальний порядок звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі деякі специфічні правила для здійснення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Таким чином, керуючись положеннями ст.39 Закону України "Про іпотеку", суд при визначенні способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведенню прилюдних торгів, в рішенні суду не зазначає початкову ціну вартості майна.

Згідно ст.. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-282, 284, 354 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги АкціонерногоТовариства « Райффайзен Банк Аваль`до Книш Віталія Васильовича про звернення стягненняна предмет іпотеки- задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 перед Акціонерним Товариством « Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/0464/74/88530 від 21 червня 2007 року, у сумі 30 232 ( тридцять тисяч двісті тридцять два долари) долари 79 центів США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею: 42, 30 кв.м, житловою 26, 50 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить Іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д. 20 червня 2017 року за реєстровим номером 1909. Реєстрація правочину та права власності на предмет іпотеки підтверджується витягом з державного реєстру правочинів за № 4173979, виданим 20 червня 2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д.та Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за № 14983875, виданого Люботинським БТІ 21 червня 2007 року, реєстраційний номер 10008435, номер запису: 2097 в книзі 18 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відстрочити виконання рішення до закінчення дії мораторію, встановленого Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014р.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь Акціонерного Товариства «РайффайзенБанк Аваль» судовий збір в сумі 6410,95 грн.

Повернути Акціонерному Товариству « РайффайзенБанк Аваль» 50 % суми сплаченого судового збору, а саме 6410, 95 грн. з Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2021 року

Суддя (підпис) І. В. Дем`яненко