П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 759/18603/20

Номер провадження 22-ц/824/1584/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Войтенко Ю. В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Городоцька міська рада Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересована особа: Городоцька міська рада Хмельницької області.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року (а.с. 37) у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Городоцька міська рада Хмельницької області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, 18 грудня 2020 року ОСОБА_2 направив дві апеляційні скарги ідентичні за змістом у зв`язку з чим, суд вважає, що останнім подано одну апеляційну скаргу. У вказаній апеляційній скарзі, скаржник посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що звернення скаржника до суду першої інстанції в порядку окремого провадження було зумовлено необхідністю встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 2001 року по 03 липня 2009 року однією сім`ю.

Скаржник зазначає, що він є спадкоємцем за заповітом майна його померлого діда ОСОБА_3 , у зв`язку з чим прийняв частину належного йому майна. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 скаржнику відмовлено, у зв`язку з недоведеністю факту проживання її з ОСОБА_3 однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Так, на думку скаржника, з поданої ним до суду заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та доданих до неї документів не вбачається наявності спору про право, а вищевказана відмова у вчиненні нотаріальної дії не може трактуватися як наявність спору щодо цього майна. Крім того, судом першої інстанції не було з`ясовано позицію заінтересованої особи з приводу вимог зазначених в даній заяві, що на думку скаржника свідчить про упередженість судді на час розгляду даної справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник заінтересованої особи до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення на електронну адресу у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи скаржника, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що з поданої заявником заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу вбачається наявність спору про право, який підлягає вирішенню в позовному провадженні.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

З вищенаведеного вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, зі змісту заяви поданої ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однією сім`єю необхідне йому для можливості отримання свідоцтва про спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як нотаріусом було відмовлено йому у видачі такого свідоцтва.

Таким чином, в даному випадку наявний спір щодо спадщини, тобто спір про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності, в даному випадку, спору про право, яке вирішується у позовному провадженні у зв`язку з чим, наявні підстав для відмови у відкритті провадження.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що не з`ясування судом першої інстанції позиції заінтересованої особи з приводу даної справи, свідчить про упередженість судді, оскільки в даному випадку встановлення зазначеного заявником факту необхідне для отримання ним свідоцтва про спадщину у чому йому було відмовлено приватним нотаріусом, а відтак, наявний спір про право у зв`язку з чим, думка заінтересованої особи в даному випадку не є суттєвою.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що з поданої ним заяви не вбачається спору про право, оскільки зі змісту заяви та апеляційної скарги вбачається, що останній має намір отримати свідоцтво про спадщину, у видачі якого, йому було відмовлено, а відтак, у даному випадку наявний спір про право.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 02 листопада 2020 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова