Справа №552/793/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2021 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретарів судових засідань Курінної Я.М., Барабан Ю.С.,

позивача за первісним позовом /відповідача за зустрічним позовом/ ОСОБА_1 ,

її представника - адвоката Роменської Т.В.,

відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом / ОСОБА_2 ,

його представника - адвоката Остапенко І.О.,

представників третьої особи Чорноморець Л.М., ОСОБА_3 , Богдан В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: виконавчий комітет Київської районної в м. Полтаві ради, виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Полтаві ради, служба у справах дітей Шишацької селищної ради Полтавської області, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, служба у справах дітей Шишацької селищної ради Полтавської області, служба у справах дітей при Полтавській районній державній адміністрації, про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини / а.с.1-4, т.1 /.

В обґрунтування поданого позову позивач ОСОБА_1 послалася на те, що шлюбні відносини з чоловіком припинилися у жовтні 2018 року, з того часу вони проживають окремо. Їх син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , проте вони не можуть домовитися про його місце проживання, оскільки її чоловік хоче, щоб син проживав разом з ним. Разом з тим, саме вона приділяє сину весь свій час для його фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Полтави, головуючим суддею у справі №552/793/20 визначено суддю Яковенко Н.Л. / а.с.18, т.1 /.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави Яковенко Н.Л. провадження у справі за позовом ОСОБА_1 відкрито, до участі у справі на стороні позивача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено виконавчий комітет Шевченківської районної в м. Полтава ради, як орган опіки та піклування, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим призначено підготовче засідання.

При цьому, зобов`язано орган опіки та піклування надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержуваних у результаті обстеження умов проживання дитини, а також на підставі інших документів, які стосуються справи / а.с.21-22, т.1 /.

06 березня 2020 року на адресу Київського районного суду м. Полтави від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого позов в частині розірвання шлюбу з ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, заперечував проти задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітнього сина разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та просив визначити місце проживання дитини разом з ним / а.с.51 52, т.1 /.

Окрім цього, 06 березня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Київського районної у м. Полтаві ради, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Служба у справах дітей при Полтавській районній державній адміністрації, про визнання місця проживання малолітньої дитини разом з ним / а.с.71-74, т.1 /.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06 березня 2020 року, зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини об`єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини.

При цьому, до участі у справі в якості третьої особи залучено службу у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації / а.с.159, т.1 /.

17 березня 2020 року на адресу Київського районного суду м. Полтави від позивача за зустрічним позовом / відповідача за первісним позовом / ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, службу у справах дітей при Полтавській районної державній адміністрації та зобов`язати останню надати письмовий висновок щодо розв`язання спору / а.с.173-175, т.1/.

17 березня 2020 року позивач за зустрічним позовом / відповідач за первісним позовом / ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з клопотанням про допит в якості свідків у судовому засіданні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 / а.с.176 177, т.1 /.

Цього ж дня, позивач за зустрічним позовом / відповідач за первісним позовом / ОСОБА_2 подав до Київського районного суду м. Полтави клопотання про призначення судової психологічної експертизи, проведення якої просив доручити експертам Полтавського відділення Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса / а.с.178-179, т.1 /.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 18 березня 2020 року, яка 03 квітня 2020 року набрала законної сили, клопотання ОСОБА_2 про передачу матеріалів справи за підсудністю задоволено, матеріали справи № 552/793/20 передано за підсудністю до Шишацького районного суду Полтавської області / а.с.184-185, т.1 /

17 квітня 2020 року цивільна справа надійшла до Шишацького районного суду Полтавської області / а.с.192, т.1 /.

Ухвалою суду від 21 квітня 2020 року цивільну справу №552/793/20 прийнято до провадження суддею Шишацького районного суду Полтавської області Вергун Н.В. / а.с.1-2, т.2 /.

02 червня 2020 року від відповідача за зустрічним позовом / позивача за первісним позовом / ОСОБА_1 надійшов відзив на позов ОСОБА_2 , відповідно до якого у його задоволенні просила відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю / а.с.33-73, т.2 /.

Цього ж дня на адресу суду відповідач за зустрічним позовом / позивач за первісним позовом / ОСОБА_1 подала до суду клопотання про допит у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 / а.с.74-75, т.2 /.

02 липня 2020 року від позивача за зустрічним позовом / відповідача за первісним позовом / ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_1 , відповідно до якої позивач за зустрічним позовом просив визначити місце проживання малолітнього сина разом з ним / а. с. 76 - 94, т. 2 /.

Ухвалою суду від 29 липня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом, - службу у справах дітей при Полтавській районній державній адміністрації, та, разом з цим, роз`яснено останній право на подачу пояснення щодо спору, проведення підготовчого засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 03 вересня 2020 року / а.с.127-129, т.2 /.

Ухвалою суду від 03 вересня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні та зобов`язано службу у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м Полтаві ради, службу у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації, службу у справах дітей при Полтавській районної державній адміністрації, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради надати суду письмові висновки щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини / а.с.146-148, т.2 /.

В ході проведення судового засідання, яке мало місце 02 грудня 2020 року судом встановлено, що дитина, мігруючи, фактично проживає за трьома різними адресами, зокрема:

1) АДРЕСА_2 ;

2) АДРЕСА_3 ;

3) АДРЕСА_1 .

При цьому, станом на 02 грудня 2020 року ухвалу суду від 03 вересня 2020 року щодо надання суду письмових висновків відносно позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини, виконано лише службою у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації / а.с.152, т.2 /.

05 січня 2021 року на електрону адресу суду та 11 січня 2021 року на поштову адресу суду з Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області надійшов висновок органу опіки та піклування райдержадміністрації щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.с.222-229, т.2 /.

15 лютого 2021 року на адресу суду від Виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради надійшов висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_14 разом з батьком / а.с.18-19, т.3 /.

Ухвалою суду від 21 лютого 2021 року, окрім іншого, залучено до участі у справі Миргородську РДА замість служби у справах дітей Шишацької РДА / а.с.58-60, т.3 /.

В ході розгляду справи 06 травня 2021 року в судовому засіданні за участю представника служби у справах дітей Миргородської РДА Чорноморець Л.М. допитано малолітнього ОСОБА_15 , який виявив бажання проживати разом з батьком ОСОБА_2

24 травня 2021 року на адресу суду від Служби у справах дітей Миргородської РДА надійшло клопотання про залучення у справах, які стосуються захисту прав та інтересів дітей Шишацької ОТГ, службу у справах дітей Шишацької селищної ради, що зареєстрована як юридична особа та з 15 квітня 2021 року розпочала свою діяльність.

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, зокрема, Миргородську РДА на службу у справах дітей Шишацької селищної ради / а.с.146-147, т.3 /.

Будучи допитаним в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 пред`явлені нею вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві, в задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити в повному обсязі.

Представник первісного позивача - адвокат Роменська Т.В. вказувала на наявність достатніх підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , в задоволенні зустрічної позовної заяви просила відмовити в повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом / відповідач за первісним / ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу визнав, а в задоволенні позовних вимог останньої про визначення місця проживання їх малолітнього сина з нею просив відмовити та задовольнити його вимоги, визначивши місцем проживання сина разом з ним.

Представник позивача за зустрічним позовом / відповідача за первісним / - адвокат Остапенко І.О. при винесенні рішення просила врахувати думку дитини та висновок служби у справах дітей, у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з останньою просила відмовити, а заявлені зустрічні вимоги задовольнити. Разом з тим, адвокат Остапенко І.О. вважала можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення свідків, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням того, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог в частині розірвання шлюбу не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , та разом з тим, вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

Так, сторони 30 квітня 2011 року у Центральному відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 319 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 / а.с.10, т.1 /.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / а.с.11, т.1 /.

Відповідно до вимог ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення.

Враховуючи, що сторони шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, фактично проживають окремо, у зв`язку з чим їх подальше життя в складі однієї сім`ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, а також інтересам їх малолітнього сина, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_1 й ОСОБА_2 .

Що стосується вимог сторін про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного.

Так, положеннями статті 141 СК України передбачена рівність прав і обов`язків матері та батька щодо дитини.

Поряд із цим, права малолітніх та неповнолітніх дітей щодо місця їх проживання, закріплені в Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини», Законах України «Про охорону дитинства», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», а також у Сімейному кодексі України.

Зокрема, за правилами ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, що свідчить про те, що дитина у віці від десяти до чотирнадцяти років має право висловлювати свою думку щодо визначення місця її проживання.

Місце проживання фізичної особи у такому віці є місцем проживання її батьків або одного з них, що регламентовано положеннями ч.3 ст.29 ЦК України.

Згідно з ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

При цьому, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Тому, положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 травня 2021 року працює у ТОВ КВП «Струм» на посаді менеджера регіонального маркетингу з оплатою згідно штатного розкладу 6 000 грн. / а.с.131-133, т.3 /. Зареєстрованим місцем проживання останньої є: АДРЕСА_4 , фактично проживає разом з своєю матір`ю пенсіонеркою ОСОБА_16 у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є її мати. Житловий будинок загальною площею 92.7 кв.м. складається з 3-х житлових кімнат, передпокою, кухні, тамбура, коридору, ванни, газифікований, є електропостачання, водопостання та водовідведення.

ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_2 у будинку свого батька ОСОБА_17 . Житловий будинок загальною площею 72 кв.м. складається з 4-х житлових кімнат, газифікований, є електропостачання.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_2 , за місцем своєї реєстрації він проживає тимчасово, здебільшого у літній період часу разом з сином та бабусею.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Шишацької РДА від 05 жовтня 2020 року Кімнати облаштовані меблями та побутовою технікою. Для Ярослава тут відведено окрему повністю вмебльовану кімнату, в якій розміщено ліжко, шафу для речей, куточок для занять,наявний дитячий одяг та іграшки, книги, спортивний інвентар, комп`ютер / а.с.152, т.2 /.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін і їх представників, станом на час розгляду справи малолітній ОСОБА_4 фактично проживає разом з батьком ОСОБА_2 у однокімнатній квартирі АДРЕСА_5 . Власником даної квартири являється ОСОБА_5 . У квартирі для ОСОБА_4 відведено окреме спальне місце, мається письмовий стіл для навчання. Ярослав навчається у початковій школі №41 Полтавської міської школи / а.с.87, 104-106, т.1 /.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що сторони можуть у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку сина, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Однак, у § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага /рішення у справі «Олсон проти Швеції» /№ 2/ від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90 / і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

З метою реалізації права дитини на те, що б її вислухали батьки, інші члени сім`ї, посадові особи з питань, що стосуються її особисто, в ході розгляду справи у присутності представника органу опіки і піклування 06 травня 2021 року була з`ясована думка малолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо його ймовірного місця проживання, який повідомив про своє бажання проживати з батьком, але разом з тим, він хоче бачитися і з мамою. Це ж саме ОСОБА_4 повідомив і комісії з питань захисту прав дитини при Полтавській райдержадміністрації / а.с.222-225, т.2 /.

Суд розцінює думку дитини як висловлену усвідомлено без будь якого тиску та нав`язувань ідей сторонніх осіб з огляду на його вік, моральний та духовний розвиток.

З матеріалів справи та пояснень сторін і свідків вбачається, що батько ОСОБА_4 працює у Шишацькому районному військовому комісаріаті на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони, його заробітна плата з 01 лютого 2019 року по 31 січня 2020 року склала 234 318 грн. 74 коп.

Незважаючи на значну віддаленість свого місця роботи від фактичного місця проживання сина, батько проживає разом з дитиною у с. Терешки Полтавського району, цікавиться рівнем навчання останнього, вони разом проводять дозвілля, на канікули та вихідні дні дитина часто приїздить у с. Цьови Шишацької ТГ Миргородського району Полтавської області, де йому відведена окрема кімната з усім необхідним.

З мамою ОСОБА_4 бачиться набагато рідше і сумує за нею.

Відповідно до виробничої характеристики ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_1 працювада оператором заправних станцій АЗС з 12 липня 2010 року по 17 лютого 2020 року та з вересня 2019 року по лютий 2020 року отримала 45 319 грн. 22 коп. заробітної плати. За час роботи зарекомендувала себе лише з позитивного боку / а.с.58-60, т.2 /.

Відповідно до психологічної характеристики на ОСОБА_15 , наданої дитячим практичним психологом ОСОБА_18 21 лютого 2020 року, малолітній ОСОБА_4 в першу чергу бачить поряд із собою свого батька / а.с.96, т.1 /.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, майновий стан батьків, задовільний стан здоров`я кожного з них, що мають істотне значення, але насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан.

Таким чином, визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд дійшов висновку, що при вирішенні спору мають першочергове значення саме найкращі інтереси дитини.

Таким чином, суд, з урахуванням думки дитини, наданих висновків органами опіки та піклування Шишацької РДА та Полтавської РДА, які вважають за можливе визначити місце проживання дитини разом з батьком, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком.

При прийнятті такого рішення суд також виходить із того, що визначення місця проживання дитини разом з батьком не позбавляє матір права приймати в подальшому активну участь у вихованні, фізичному та духовному розвитку ОСОБА_4 , відвідувати та спілкуватися з ним, оскільки ОСОБА_1 як мати дитини, безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку сина, має право та обов`язок піклуватися про його здоров`я та стан розвитку.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд робить наступні висновки.

Так, відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати /окрім договору про надання правничої допомоги/ детальний опис робіт /наданих послуг/, виконаних адвокатом /для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті/ та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що витрати ОСОБА_1 за надання правової допомоги адвокатом Роменською Т.В. становлять 16 200 грн. / а.с.64-66, т.2 /, що в даному випадку при задоволенні половини позовних вимог підлягають стягненню в розмірі 8 100 грн. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Витрати ОСОБА_2 за надання правової допомоги адвокатом Остапенко О.П. становлять 25 000 грн. / а.с.121-126, т.3 /, та в даному випадку підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Разом з тим, питання судових витрат, які складаються із сплати судового збору, суд вирішує у відповідності з вимогами статей 141-142 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з визнанням ОСОБА_2 позовних вимог в частині розірвання шлюбу, 50 відсотків судового збору, сплаченого ОСОБА_1 підлягає поверненню останній з державного бюджету /840.80 : 2/, що становить 420 грн. 80 коп.

Крім цього, з ухваленням рішення про задоволення вимог позову в частині розірвання шлюбу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 грн. 80 коп., що разом з витратами на правову допомогу становлять 8 520 грн. 40 коп. / 8100+ 4200.80/.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_2 , з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що разом з витратами на правову допомогу становлять 25 840 грн. 80 коп. / 25 000 + 840.80 /.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 ЦК України, ст.ст. 110,112, 141, 160, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 30 квітня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 319 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 / дошлюбне прізвище, - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - розірвати.

Залишити за позивачем ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_20 ».

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженці м.Полтава, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , з державного бюджету п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого при подані позову, що відповідно до квитанції АТ «Полтава-банк» № 15440 від 17 лютого 2020 року складає 420 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Полтава, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , судові витрати у справі в загальному розмірі 8 520 грн. 40 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що той з батьків, з ким проживає дитина зобов`язаний не чинити перешкоди ОСОБА_1 у її спілкуванні з дитиною ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вихованні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Полтава, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , судові витрати у загальному розмірі 25 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлено 11 червня 2021 року.

Головуючий суддя: