Ухвала

22 червня 2021 року

м. Київ

справа № 210/3717/15-ц

провадження № 61-9386ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року клопотання про поновлення процесуального строку задоволено, поновлено ЖБК «Восток-24» строк для подачі уточненої позовної заяви.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року по цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків повернуто особі, що її подала.

Судове рішення мотивоване тим, що апеляційну скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що вказані ухвали є незаконними з огляду на значні процесуальні порушення, які були допущені при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року необхідно відмовити з таких підстав.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

За змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, вбачається, що ухвали суду першої інстанції про поновлення процесуального строку для подачі уточненої позовної заяви не можуть бути оскаржені у касаційному порядку.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року, не підлягає оскарженню в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

В частині касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.

Пунктом 10 частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк. В той же час, вказана норма не містить посилання на те, що ухвала про поновлення процесуального строку для подачі уточненої позовної заяви може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, вказана ухвала суду першої інстанції не могла бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України.

Таким чином, право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 755/15406/16-ц, провадження № 61?1374св17.

Встановивши, що ухвала суду першої інстанції про поновлення процесуального строку для подачі уточненої позовної заяви відсутня у переліку, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, тому оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги зазначених вище висновків не спростовують, оскільки зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями Дніпровського апеляційного суду.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року у справі за позовом житлово-будівельного кооперативу «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян