Справа № 357/3723/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бебешко М. М. ,

при секретарі - Ковальчук Ю. В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження у приміщенні суду м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був його батьком і після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2 . Враховуючи те, що за життя ОСОБА_3 заповіту не склав, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є діти померлого - ОСОБА_1 , який є позивачем та ОСОБА_2 , яка є відповідачем. У встановлений законом термін, спадкоємці першої черги не звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Оскільки позивач був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на день смерті останнього, він фактично прийняв спадщину. Відповідач жодних дій для прийняття спадщини не вчинила, тому є такою, що відмовилася від спадщини.

01.12.2006 Другою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 . Постановою державного нотаріуса Приймак А.П від 06.12.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документа, який посвідчує право власності на квартиру та відсутність державної реєстрації права власності на неї.

За життя батько позивача втратив свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 02.02.1993 та не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 . За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

07 квітня 2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М.

Ухвалою суду від 19 травня 2021 року прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та витребувано від Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04 червня 2021 року на адресу суду з Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 497/2016 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просила позов розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

16 червня 2021 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 , в якій остання позовні вимоги визнає повністю та зазначає про те, що не вчиняла жодних дій для прийняття спадщини, а позичав, фактично прийняв спадщину. Розгляд справи просить проводити за її відсутності.

У зв`язку з тим, що відповідачем направлено на адресу суду листа про визнання позову до початку підготовчого засідання, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

24 червня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача - адвоката Шаблій Юлії Олександрівни, в якому остання просить судовий розгляд у справі здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за позивачем.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про народження є сином ОСОБА_3 , з яким проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_4 . За даною адресою позивач також був зареєстрований з 10.01.1990.

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), відповдіно до свідоцтва про народження також є донькою ОСОБА_3 та зареєстрована в АДРЕСА_5 .

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_5 розлучилася з останнім 07 квітня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07 квітня 1993 року.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, від 28 січня 1999 року.

На квартиру АДРЕСА_3 20 квітня 2015 року Комунальним підприємством Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» видано технічний паспорт.

Листом Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», адресованим державному нотаріусу Мельничук М.В. за № 872 від 22 квітня 2015 року, зазначено про те, що станом на 01.01.2013 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 02.02.1993, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради та зареєстрованого в Білоцерківському МБТІ (реєстраційна книга № 101, реєстраційний № 11178.

Постановою державного нотаріуса Другої білоцерківської міської державної нотаріальної контори Приймак А.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_3 , яка входить до складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для відмови нотаріусом зазначено те, що ОСОБА_1 не було подано документи на квартиру.

Відповідно до даних спадкової справи № 497/2016, заведеної 01 грудня 2016 року Другою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , єдиною особою, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, є ОСОБА_1 , син померлого ОСОБА_3 .

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою статті 524 Цивільного кодексу Української РСР, яка діяла на момент відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до частини першої статті 529 Цивільного кодексу Української РСР - при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( утому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з вимогами статті 548 Цивільного кодексу Української РСР - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини

Частина друга статті 553 Цивільного кодексу Української РСР резюмує те, що вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18 (провадження № 61-13162св19).

ОСОБА_1 , фактично прийнявши спадщину не мав можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_3 . Єдиним спадкоємцем на вказане майно є позивач ОСОБА_1 , так як його сестра ОСОБА_2 відмовилася про вчинення дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на зазначену в позовній заяві квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги те, що представник позивача в своєму письмовому клопотання від 24 червня 2021 року просила суд судові витрати залишити за позивачем, суд вважає за доцільне задоволити вказане клопотання.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом- задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Судові витрати у справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 . Місце проживання: АДРЕСА_6 . РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 . Місце проживання: АДРЕСА_7 . РНОКПП: НОМЕР_3 .

СуддяМ. М. Бебешко