Справа № 496/1995/21
Провадження № 2/496/1491/21
У Х В А Л А

10 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пендюрі Леоніду Олександровичу та всьому складу Біляївського районного суду Одеської області по цивільній справі № 496/1995/21 за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Судді Біляївського районного суду Одеської області Пендюрі Л.О. відповідно до ст. 33 ЦПК України розподілено для розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

08 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід всьому складу суддів Біляївського районного суду Одеської області. Крім цього, у вказаній заяві ОСОБА_1 просить його заяву про відвід всьому складу суду задовольнити та направити справу для розгляду до м. Одеси (бажано до адміністративного суду).

Заяву про відвід всьому складу суддів Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що неодноразово вказаними суддями Біляївського районного суду Одеської області розглядалися справи за його позовами. На даний час він звернувся до суду з позовом про вирішення земельного спору, що виник через невизнання відповідачем ОСОБА_2 суміжної межі між їх земельними ділянками. Права відповідачки ОСОБА_2 на суміжну земельну ділянку були скасовані судом у 2012 році. Після скасування прав відповідачки ОСОБА_2 він звертався до суддів Біляївського районного суду Одеської області: Дранікова С.М. , Буран В.М. , Галич О.П. , Трушиної О.І. , Пендюри Л.О. для захисту своїх прав від дій відповідачки ОСОБА_2 з позовами щодо використання земельної ділянки, проте жоден із зазначених суддів не взяв до уваги усі обставини викладені ним у його позовах. Наслідком неналежного розгляду справ за його позовами суддями Біляївського районного суду Одеської області стало те, що відповідачка ОСОБА_2 у 2018 році вдруге зареєструвала свої права на земельну ділянку, які їй скасували у 2016 році. З вказаних підстав він висловлює свою недовіру до всього складу суддів Біляївського районного суду Одеської області, а тому заявлений відвід просить задовольнити та передати справу для розгляду до м. Одеси.

Сторони до судового засідання не викликались. Заява ОСОБА_1 про відвід розглядається без повідомлення учасників справи на підставі ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , суд приходить до наступного.

До Біляївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану позовну заяву було розподілено на суддю Пендюру Л.О.

Ухвалою судді Пендюри Л.О. від 14 травня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху із наданням позивачу строку на усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід суддям Біляївського районного суду Одеської області: Пендюрі Л.О. , Трушиній О.І. , Дранікову С.М. , Бурану В.М. , Галич О.П. та Пасечник М.Л . Крім цього, у вказаній заяві ОСОБА_1 просив його заяву про відвід 85,71 % суддів задовольнити та направити справу для розгляду до м. Одеси з підстав значної територіальної близькості усіх сторін по справі до м. Одеси ніж до м. Біляївки.

Ухвалою суду від 14 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пендюрі Л.О. визнано необґрунтованою та передано її до канцелярії Біляївського районного суду Одеської області для подальшого розподілу автоматизованою системою документообігу іншому судді зі складу суду в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 03.06.2021 року вказану заяву ОСОБА_1 було розподілено на розгляд судді Галич О.П.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області під головуванням судді Галич О.П. від 07 червня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Пендюрі Леоніду Олександровичу по цивільній справі № 496/1995/21 за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - відмовлено.

04 червня 2021 року ОСОБА_1 знову подав до Біляївського районного суду заяву про відвід судді Пендюрі Леоніду Олександровичу та всьому складу суддів Біляївського районного суду Одеської області по цивільній справі № 496/1995/21.

07 червня 2021 року ОСОБА_1 заявлено завідомо безпідставний відвід головуючому судді Пендюрі Л.О. та всьому складу Біляївського районного суду Одеської області по вказаній справі та ухвалою суду визнано зловживанням процесуальним правом та залишено вказану заяву без розгляду.

08 червня 2021 року ОСОБА_1 знову подав до суду заяву про відвід всьому складу Біляївського районного суду Одеської області.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід всьому складу суддів Біляївського районного суду Одеської області по цивільній справі № 496/1995/21, що не передбачено Цивільно-процесуальним кодексом України.

Виходячи з чого, суд розглядає заяву ОСОБА_1 в межах заяви про відвід головуючому судді по справі - Пендюрі Л.О..

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають відносини, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38). 29. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Отже, як вбачається з норм ст. ст. 36, 37 ЦПК України, існує вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи, не є такими, що свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді.

Частиною 4 ст. 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки ОСОБА_1 про упередженість головуючого судді по справі - Пендюри Л.О. надуманими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки вони ґрунтуються виключно на його домислах, а заявлений ним відвід судді Пендюрі Л.О. - необґрунтованим.

Так, ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що суддя Пендюра Л.О. вже розглядав справи за його позовами, що свідчить про його упередженість та зацікавленість у розгляді справи саме ним.

Дослідивши вказані доводи ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що вони за своєю суттю є його незгодою з процесуальними рішеннями судді, а відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК вказана обставина не може слугувати підставою для відводу судді.

Посилання ОСОБА_1 на упереджене ставлення судді до нього і намір ухвалити рішення не на його користь, суд вважає необґрунтованими, надуманими та, як наслідок, такими, що не можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, а тому приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви про відвід.

Вказане було викладено також в ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 14 травня 2021 року, постановленій під головуванням судді Пендюри Л.О. з приводу заяви ОСОБА_1 відводу головуючому по справі.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

ОСОБА_1 вже заявляв відвід судді Біляївського районного суду Одеської області Пендюрі Л.О. у вищевказаній справі з тих самих підстав, будь-яких нових підстав для відводу головуючому судді Пендюрі Л.О. по даній справі суду не наведено.

Крім того, відвід всьому складу суду взагалі не передбачено чинним законодавством.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 щодо заявлення відводу по справі є зловживанням процесуальними правами, оскільки в разі не згоди з процесуальними діями судді, сторона не позбавлена права оскаржити їх за результатами розгляду справи в разі не згоди із прийнятим суддею рішенням. Згідно положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України - незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 44 ЦПК України, суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Ч. 1 ст. 143 ЦПК України зазначає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Ч. 5 ст. 39 ЦПК України визначено, що якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючому по справі судді Пендюрі Л.О. містить ознаки зловживання правами, а також той факт, що ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою до суду повторно, а тому дії останнього слід визнати зловживанням процесуальним правом та залишити заяву про відвід без розгляду.

Крім цього, ОСОБА_1 слід повторно попередити про недопустимість зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст. ст. 36, 44,143 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати зловживанням процесуальним правом заявлення ОСОБА_1 завідомо безпідставного відводу головуючому судді Пендюрі Леоніду Олександровичу по цивільній справі № 496/1995/21 за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пендюрі Леоніду Олександровичу по цивільній справі № 496/1995/21 за позовом ОСОБА_1 до Усатівської сільської ради Одеської області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Л.О. Пендюра