Справа № 473/13/20
РІШЕННЯ
іменем України

"10" лютого 2021 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

за участю: представника позивача адвоката Фуртатова К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

встановив:
в січні 2020 року Приватне акціонерне товариства Страхова компанія Євроінс Україна (далі ПрАТ СК Євроінс Україна) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 37 939 грн. 16 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2017 року о 14 год. 50 хв. по АДРЕСА_1 з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була скоєна дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ПрАТ Лінде Газ Україна та перебував у користуванні ОСОБА_2 .

На момент вказаної дорожньо транспортної пригоди автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був застрахований в ПАТ СК Євроінс Україна (після зміни найменування ПрАТ СК Євроінс Україна), відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № 06-003380-491 від 30.12.2016 року.

14.08.2017 року позивач отримав від ОСОБА_2 повідомлення про настання події, яка має ознаки страхового випадку, та виплату страхового відшкодування.

В зв`язку з чим, у порядку виконання умов вищевказаного договору страхування, на підставі страхового акта № 14929/18 від 08.06.2018 року, розрахунку до нього, позивач перерахував на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування в розмірі 37 939 грн. 16 коп.
Відповідачем у позасудовому порядку виплачене страхове відшкодування добровільно компенсовано не було.
Тому позивач просив стягнути з відповідача обумовлені кошти, а також вирішити питання щодо повернення понесених судових витрат.

Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2020 року позовні вимоги ПрАТ СК Євроінс Україна було задоволено.

Ухвалою суду від 22.12.2020 року заочне рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.03.2020 року, ухвалене по вказаній справі, скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 14.01.2021 року.

14.01.2021 року до суду надійшов відзив, поданий в інтересах відповідача ОСОБА_1 його представником адвокатом Гусак О.М., за змістом якого останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ СК Євроінс Україна з огляду на те, що відповідач, будучи учасником бойових дій, який керував на час дорожньо-транспортної пригоди належним йому транспортним засобом, не несе відповідальності за шкоду спричинену в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відшкодування обумовлених збитків проводить МТСБУ в порядку, визначеному законом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ПрАТ СК Євроінс Україна не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема судом встановлено, що 09.08.2017 року о 14 год. 50 хв. по вул. Космонавтів, 60 в м. Миколаєві, відповідач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та не врахувавши дорожню обстановку, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.10.2017 року відповідач був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

На момент вказаної дорожньо транспортної пригоди автомобіль «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ПрАТ «Лінде Газ Україна», був застрахований в ПАТ «СК «Євроінс Україна» (після зміни найменування ПрАТ «СК «Євроінс Україна»), відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту за № 06-003380-491 від 30.12.2016 року. Предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням, розпорядженням вказаного транспортного засобу.

14.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, яка має ознаки страхового випадку, останнім подано заяву про виплату страхового відшкодування.
Матеріали справи містять акт огляду транспортного засобу від 14.08.2017 року, в якому зафіксовано детальний опис його пошкоджень.
Згідно рахунку фактури № АДС-007305 від 29.09.2017 року, акту виконаних робіт № АДТО1708919 від 16.12.2017 року, виданих ТОВ «Автотрейдінг Дніпро», загальна сума відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 37 939 грн. 16 коп.
Відповідно до страхового акта № 14929/18 від 08.06.2018 року дорожньо транспортна пригода, яка мала місце 09.08.2017 року, визнана страховиком страховою подією, вирішено питання щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 37 939 грн. 16 коп.
Страхове відшкодування позивачем було виплачено ПрАТ «Лінде Газ Україна» в повному обсязі, що вбачається з платіжного доручення № 10026 від 08.06.2018 року.

Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Страхування майна - галузь страхування, що включає різні види страхування юридичних і фізичних осіб, де в якості об`єкта страхування виступає майновий інтерес, пов`язаний з володінням, користуванням і розпорядженням майном. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних страхувальнику внаслідок пошкодження або знищення майна при настанні страхових випадків. Мета такого страхування компенсування шкоди.
Отже, в разі настання певної події (страхового випадку), відповідно до договору страхування, одна сторона (страховик) зобов`язується виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст. 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Пред`являючи до відповідача вимогу щодо стягнення страхового відшкодування в розмірі 37 939 грн. 16 коп., позивач вказував на те, що цивільно-правова відповідальність останнього, як володільця транспортного засобу, не була застрахована.

Так, відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Водночас, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ в порядку, визначеному цим Законом, що передбачено п.13.1 ст. 13, п.п. «г» п.41.1 Закону.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Миколаївським обласним військовим комісаріатом 05.05.2016 року.

Транспортний засіб «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 09.08.2017 року о 14 год. 50 хв. по АДРЕСА_1 , з 28.10.2015 року зареєстрований на праві власності за останнім (повідомлення РСЦ МВС в Миколаївській області за № 31/14-Т-01 від 26.01.2021 року).

Отже, враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог ПрАТ СК Євроінс Україна про стягнення з ОСОБА_1 коштів відсутні.

Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141, 259,263-265, 272,273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Євроінс Україна до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 15.02.2021 року.

Суддя Л.В. Лузан