Справа № 201/9366/20
Провадження № 2/201/693/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2020р. АТ "АКБ "Конкорд" звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 342 648 грн.31 коп. (а.с. №3-7).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.10.2020р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №104).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяви посилався на те, що 26.12.2017р. між АТ АКБ "Конкорд" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом надання підписаної позичальником Заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ "АКБ "Конкорд" №22968-МПК та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 200 000грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 38% річних. Підписавши Заяву про надання кредиту/кредитний договір та приєднавшись до публічного договору, відповідач підтвердив ознайомлення та згоду з умовами публічного договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" на умовах, зазначених в Публічному договорі та розміщених на офіційному сайті ПАТ АКБ "Конкорд", а також підтвердив ознайомлення та згоду з тарифами позивача та погоджується з ними. Відповідно до кредитного договору банк надав клієнту споживчий кредит на задоволення поточних потреб, оплату послуг АТ "АКБ "Конкорд" та супутніх послуг. 07.05.2018р. ОСОБА_1 було активовано картковий рахунок № НОМЕР_1 . На виконання взятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту № 22968-МПК від 26.12.2017р. банк надав кредит відповідачу в межах встановленого ліміту в розмірі 200 000 грн, шляхом оплати платіжних документів позичальника, а також здійснення договірного списання грошових коштів № НОМЕР_1 . Також між банком та ОСОБА_1 було укладено договір платіжної картки №22968-МПК від 26.12.2017р. Протягом строку користування кредитними коштами, позичальник неодноразово знімав кредитні кошти з карткового рахунку та повертав кредит шляхом поповнення карткового рахунку. Боржник виконував свої зобов`язання до грудня 2019р., строк дії кредитного договору закінчився 25.12.2019р. У зв`язку з тим, що до закінчення строку дії кредитного договору - до 25.12.2019р. клієнт не погасив повністю кредитну заборгованість, 27.12.2019р. сума основного зобов`язання (199 472грн.79коп.) була винесена на рахунок простроченої заборгованості. Згідно п.8.4. Тарифів банку, які є додатком до кредитного договору, на суму простроченої заборгованості нараховується: плата за супроводження простроченої /несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) в розмірі 7% на місяць чи 84% річних, та санкції за порушення строків погашення заборгованості в розмірі 84 % річних + 10 грн. за кожний день. 03.01.2020р. клієнтом було частково погашена заборгованість, після чого сума основного боргу склала 191 565грн.42коп., після цього погашення заборгованості не відбувалось. Станом на 31.08.2020р. заборгованість відповідача за кредитним договором N22968-МПК від 26.12.2017р. складає 342 648грн.31коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 191 565грн.42коп., плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 85 363 грн.59коп., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором - 65 719грн.24коп. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 5 139 грн.72коп.

В судові засідання 03.12.2020р. та 10.02.2021р. представник позивача не з`явився, про дату та час слухання позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на адресу реєстрації позивача, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с.№105, 106, 111). 04.02.2021р. до суду надійшла заява представника позивача Каукалової І.А. (діє на підставі довіреності від 02.01.2020р.- а.с. № 116), в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.№115).

В судові засідання 03.12.2020р. та 10.02.2021р. відповідач двічі поспіль не з`явився, про дату та час слухання справи відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою проживання, яка підтверджена відповіддю наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 08.10.2020р. (а.с.№103). Конверти з судовими повістками, які були направлені відповідачу, були повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній за адресою» (а.с. №107, 112). Крім того, про дату та час розгляду справи на 10.02.2021р. відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті "Судова влада України" та направленням sms- повідомлення (а.с. №113,114).

Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до положень ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання обох сторін, розгляд справи 10.02.2021р. здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

26.12.2016р. між банком та ОСОБА_1 було укладено договір платіжної картки №22968-МПК шляхом підписання заяви про відкриття поточного рахунку та надання платіжної картки, на підставі якої ОСОБА_1 було відкрито рахунок № НОМЕР_2 (а.с. № 25).

29.12.2016р. ОСОБА_1 було отримано платіжну картку № НОМЕР_3 , про що свідчить письмова розписка клієнта, в графі тип карти вказаної заяви визначено тип карти: MasterCard World Elite та тарифний пакет World Elite (а.с. №26).

26.12.2017р. між ПАТ "АКБ "Конкорд" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом надання підписаної позичальником заяви про приєднання до Публічного договору комплексного обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ "АКБ "Конкорд" №22968-МПК та акцептованої банком про надання кредитних коштів шляхом безготівкового зарахування кредитних коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 200 000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 38% річних. З підписанням відповідної заяви, відповідач підтвердив, що він розуміє та погоджується, зокрема, з тим, що за умови підписання цієї заяви про надання кредиту ним, підписання та скріплення печаткою зі сторони банку та надання кредиту (що разом вважається акцептом банку, ця заява разом з графіком платежів/розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, публічним договором та Тарифами Банку складають кредитний договір, строк дії якого зазначений в Розділі 13 цієї Заяви в графі - строк кредиту (а.с. №21-22).

Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України ).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України ).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ АКБ "Конкорд"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

При винесені рішення, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором №22968-МПК від 26.12.2017р. станом на 31.08.2020р. заборгованість відповідача за кредитним договором N22968-МПК від 26.12.2017р., яка складає 342 648грн.31коп., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 191 565грн.42коп., плата за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 85 363 грн.59коп., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором - 65 719грн.24коп. (а.с. № 8-10).

Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.№ 8-10), який долучений до позовної заяви. Відповідність розрахунку не була спростована відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при винесені рішення суд керується розрахунком позивача.

Крім того, надана позивачем виписка з особового рахунку відповідача вказує на отримання відповідачем платіжної картки, використання кредитних коштів та часткового погашення заборгованості, проте свої зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, в результаті чого виникла прострочена заборгованість (а.с. №79-83).

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012р. № 578/5.

Факт користування відповідачем кредитними коштами з використання платіжного засобу не спростовано відповідачем іншими належними доказами. Матеріали справи не містять даних, щодо незаконного зняття коштів з використанням кредитної картки та незаконну видачу кредитної карти на її ім`я ОСОБА_1 третім особам.

Таким чином, доказом фактів встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок та користування відповідачем кредитними коштами є виписка по рахунку, яка є належним доказом надання кредитних коштів. Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 20.10.2020р. справа №456/3643/17 провадження № 61-9882 св20.

За вих. №520 від 14.04.2020р. позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав негайно сплатити заборгованість за договором №22968-МПК від 26.12.2017р. та перерахувати кошти на рахунок № НОМЕР_1 (а.с. № 27). Відповідна вимога не була отримана відповідачем (а.с. №28).

Отже, заборгованість відповідача за тілом кредиту у розмірі 191 565 грн. 42коп. знайшла своє підтвердження під час розгляду справи та її розмір є доведеним позивачем належними та допустимими доказами, тобто відповідачем було порушено право позивача на повернення кредитних коштів, чим порушено вимоги ст. ст. 1049, 1054 ЦК України. За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 191 565 грн.42коп., а отже позовні вимоги АТ "АКБ "Конкорд" в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 85 363 грн. 59коп., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором - 65 719 грн.24коп., в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку заборгованості за кредитним договором №22968-МПК від 26.12.2017р. посилався на Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" та Тарифи обслуговування елітних банківських платіжних карток ПАТ "АКБ "Конкорд", як невід`ємні частини укладеного між банком та відповідачем договору.

Частина ч.6 ст.81 ЦПК України визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що у Заяві про надання кредиту/кредитний договір №22968-МПК від 26.12.2017р., яка була підписана ОСОБА_1 , в розділі 13 "Параметри кредиту", не містяться умови щодо зобов`язань позичальника по сплаті заборгованості за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості, санкцій за порушення зобов`язань за кредитним договором, порядок та строки таких нарахувань (а.с. №22зв).

Також, між банком та позичальником ОСОБА_1 було підписано Додаток №1 до Заяви про надання кредиту/кредитний договір №22968-МПК від 26.12.2017р. "Розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту", який також не містить погоджених позичальником розміру вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкцій за порушення зобов`язань(а.с.№22зв).

Так, в позовній заяві позивач зазначає, що згідно п.8.4. Тарифів банку, які є додатком до кредитного договору, на суму простроченої заборгованості нараховується: плата за супроводження простроченої /несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) складає 7% на місяць чи 84% річних та санкції за порушення строків погашення заборгованості 84 % річних + 10 грн. за кожний день.

Дослідивши надані позивачем до позовної заяви Публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ "АКБ "Конкорд" та Тарифи обслуговування елітних банківських платіжних карток ПАТ "АКБ "Конкорд" судом встановлено, що дані документи не містять підпису відповідача, а доказів того, що саме така редакція Договору та Тарифів діяла на момент укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору №22968-МПК від 26.12.2017р. та в подальшому їх умови не змінювались, матеріали справи не містять.

Крім того, суд зауважує, що надані Тарифи взагалі не містять пункту 8.4 згідно умов якого позивач розраховує плату за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) в розмірі 7% на місяць чи 84% річних та санкції за порушення строків погашення заборгованості в розмірі 84 % річних + 10 грн. за кожний день. В свою чергу, згідно пункту 11 Тарифів - розмір плати за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості (від суми заборгованості, відсотків на день) встановлено в іншому розмірі - 0,10%, порядок сплати - списання з рахунку, умов щодо встановлення санкції за порушення строків погашення заборгованості Тарифи взагалі не містять (а.с.58).

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме надану редакцію Тарифів банку розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про надання кредиту/кредитний договір №22968-МПК від 26.12.2017р., а також відсутність у підписаних позичальником Заяві про надання кредиту та Розрахунку сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки за обраним видом кредиту погоджених позичальником умов розміру вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкцій за порушення зобов`язань, суд дійшов висновку, що при укладені договору сторони не обумовили у письмовому вигляді умови кредитування - розмір вартості послуги за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкції за порушення зобов`язань, порядок та розмір їх нарахування.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч.1 ст. 11 Закону України від 12.05.1991р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів").

Згідно з пунктом 22 ч.1 ст.1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996р. №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013р. у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч.4 ст.42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

В даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні кредитного договору із ОСОБА_1 позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.

Такі висновки відповідають правовим позиціям, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14.08.2019р. у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21.08.2019р. у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16.08.2019р. у справі №595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18), які в силу ч.2 ст.416 ЦПК України є обов`язковими для застосування судами в аналогічних правовідносинах.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги АТ АКБ "Конкорд" підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по простроченому тілу кредиту в розмірі 191 565 грн.42коп. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості - 85 363 грн. 59коп., санкції за порушення зобов`язань за кредитним договором - 65 719грн.24коп. не ґрунтуються на умовах договору, а тому не підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог в розмірі 2 873 грн.48коп. (191 565 грн.42коп. х 5 139 грн.72коп. : 342 648 грн.31коп. = 2 873грн.48коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 638, 648, 1054 ЦК України, постановами Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), постановами Верховного Суду від 14.08.2019р. у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21.08.2019р. у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16.08.2019р. у справі №595/290/17-ц (провадження №61-29972св18), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" (ЄДРПОУ - 34514392) заборгованість за кредитним договором №22968-МПК від 26.12.2017р. за простроченим тілом кредиту станом 31.08.2020р. в розмірі 191 565 грн. 42коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по платі за супроводження простроченої/несанкціонованої заборгованості та санкцій за порушення зобов`язань за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Конкорд" (ЄДРПОУ - 34514392) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 873 грн. 48коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.