Провадження № 2/205/1581/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Управління-служба у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 грудня 2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне провадження у цивільній справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_3 про виклик та допит свідка задоволено.

Позивач у своєму позові, відповіді на відзив та ході судового розгляду, а його представник у судовому засіданні, посилалися на те, що позивач з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року шлюб було розірвано. Після припинення шлюбних відносин відповідач не чинила перешкод у спілкуванні з дитиною до 2017 року, до моменту, поки їй не стало відомо, що він перебуває у відносинах з іншою жінкою. З 2017 року відповідач чинить перешкоди позивачеві у спілкуванні з сином: не дозволяє проводити час з дитиною, не дозволяє йому залишатися у батька з ночівлею, не надає дозволу на виїзд ОСОБА_4 з батьком для відпочинку та оздоровлення на море, перешкоджає у спілкуванні засобами зв`язку. З 2018 року по 2019 рік позивач сина не бачив. На підставі рішення органу опіки і піклування від 25 липня 2019 року, встановлені дні побачень, проте, відповідач вказане рішення не виконує. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року було відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав, який ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року було залишено без розгляду. 27 липня 2019 року позивач навідався за місцем проживання відповідача з дитиною, аби привітати сина з днем народження, проте, вийшла уся родина ОСОБА_2 , зчинила скандал та вигнала його. Періодично позивач навідував сина у школі, привозив подарунки: інколи ОСОБА_4 їх брав, інколи відмовлявся. З метою налагодження стосунків з дитиною проходили сімейну терапію у психолога. Матеріальної допомоги на лікування дитини не надавав, оскільки відповідач про неї не просила. Наявність іншої родини у позивача не є і не може бути перешкодою у його спілкуванні з сином. Твердження відповідача щодо улаштування особистого життя позивача стало причиною того, що він припинив спілкування з дитиною, є особистою вигадкою. При цьому ніколи жодних сварок і скандалів він не вчиняв, агресію не виявляв, а ініціатором звернення до психолога був саме він. Відповідач не надала згоди на проведення діагностики у практичного психолога школи, навпаки, написала заяву, в якій заборонила проводити спілкування ОСОБА_4 зі шкільним психологом, а директорові надала заяву про заборону зустрічей позивача з сином. Таким чином, відповідач разом зі своїми батьками навмисно перешкоджають спілкуванню сина з батьком і настроюють дитину негативно по відношенню до позивача, що у подальшому може мати негативні наслідки для самого ОСОБА_4 . Твердження ОСОБА_2 про те, що він не допомагає дитині, спростовуються доказами, з яких вбачається, що відповідач свідомо відмовляється отримувати аліменти, розмір яких становить більше 30 000 гривень, та про необхідність отримання яких їй неодноразово повідомляв державний виконавець. З приводу висновку психолога, який було долучено відповідачем, до матеріалів справи, то він не відповідає дійсним обставинам і базується лише на підставі тих відомостей, які були повідомлені матір`ю дитини, тобто, висновок є таким, що не відповідає дійсності і його складено на підставі низької якості психологічного дослідження. Заперечували щодо долучення зазначеного висновку психолога як належного доказу. ОСОБА_1 має на меті налагодити стосунки з дитиною і забезпечити синові повноцінну родину. Позивач у своєму позові просив суд зобов`язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначити наступний спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини: шляхом особистих побачень позивача з сином без присутності матері кожного вівторка і середи з 13.00 години до 19.00 години в місцях громадського дозвілля дітей з урахуванням здоров`я і режиму дня дитини, та з урахуванням погодних умов, з правом відвідування місця проживання позивача; щоп`ятниці з 19.00 години до 19.00 години суботи з ночівлею за місцем проживання позивача; кожного непарного року для святкування Нового року з 19.00 години 31 грудня до 19.00 години 1 січня; особисті побачення з дитиною без присутності матері у святкові дні та дні народження сина протягом 4 годин (за домовленістю); щороку у період з 25 травня по 30 серпня протягом 14 днів для відпочинку на території України і за кордоном за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, а також спілкування без обмежень з урахування режиму дня дитини за допомогою телефону або іншим засобом зв`язку та вільне спілкування в навчальних закладах у вільний від навчання час.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві, та ході судового розгляду, а її представник у ході судового розгляду, посилалися на те, що сторони припинили спільне проживання, коли дитині було 2,5 роки, місце проживання позивач зберігав у таємниці. Позивач не має постійного місця проживання. Після того, як ОСОБА_1 покинув родину, він припинив спілкування з сином, на якому наполягала відповідач. Під час зустрічей з батьком, які проходили без її присутності, син повертався засмучений, а згодом взагалі відмовився від них. Відповідач докладала неймовірних зусиль аби налагодити зв`язок батька з сином. Дитина перебуває на обліку у гастроентеролога і потребує збалансованого харчування за графіком. У 2017 році позивач у присутності дитини вчинив сварку із застосуванням фізичного насилля по відношенню до неї, потім зник і за місцем проживання не з`являвся. Ані у дитячому садочку, ані у школі, де навчається син, позивач жодного разу не з`являвся, починаючи з 1 класу. На засіданні комісії ВК Новокодацької районної у м. Дніпрі ради у травні 2019 року позивач на запитання про свою відсутність у житті дитини повідомив, що він влаштовував своє особисте життя. Вона просила комісію опитати її сина щодо його ставлення до свого батька, проте, її прохання проігнорували і ухвалили рішення, яким визначили батькові дні побачення з сином. Проти вказаного рішення органу опіки та піклування відповідач категорично проти, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовною заявою про його скасування. У день народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи жодних документів від УССД щодо днів побачень, позивач з`явився за місцем проживання дитини та влаштував сварку. Через постійну агресію позивача, відповідач неодноразово змушена була звертатися до органів поліції. ОСОБА_1 не бажає спілкуватися з дитиною, його успіхами не цікавиться, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, він свідомо та добровільно усунувся від виконання своїх обов`язків. Агресивна поведінка позивача спровокувала повторне звернення дитини до психолога. Вказану обставину також підтверджує колектив школи, де навчається дитина. На теперішній час ОСОБА_4 проходить довгостроковий реабілітаційний курс у психолога. Зазначила, що дитина категорично не бажає спілкуватися з батьком. Визнала позов в частині надання побачень позивачеві кожної другої неділі місяця з 15.00 години до 17.00 години у її присутності, за наявності бажання дитини, перші п`ять побачень за участю психолога та соціального працівника.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування адміністрації Новокодацького районну Дніпровської міської ради у ході судового розгляду позовні вимоги підтримала частково. Зазначила, що у липні 2019 року було ухвалено рішення, яким визначено час спілкування позивача з дитиною. Щодо зустрічей батька з ОСОБА_4 не заперечувала, проте зазначила, що перші декілька зустрічей мають відбутися у присутності матері.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті у ході судового розгляду справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 березня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2019 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти у розмірі ј частки від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ОСОБА_6 повноліття, починаючи стягнення з 31 січня 2019 року (а.с. 11).

Рішенням виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради № 379 від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 встановлено дні побачень з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосуботи з 10.00 години до 19.00 години та зобов`язано матір, ОСОБА_3 , не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з малолітнім сином, а ОСОБА_1 зобов`язано вчасно повертати сина після побачень за його місцем проживання (а.с. 12).

ОСОБА_3 змінила своє прізвище на ОСОБА_7 , про що Новокодацьким районним у м. Дніпрі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22 січня 2021 року зроблено актовий запис № 02 (а.с. 177).

Також у судовому засіданні в якості свідка було допитано психолога ОСОБА_8 , яка судові пояснила, що вона знайома зі сторонами по справі, та які зверталися до неї як до спеціаліста. У 2019 році до неї звернулася відповідач з приводу наявних страхів у сина, які виникали у нього по відношенню до батька. Також двічі її відвідував позивач з питання медіації між батьком і дитиною, проте, при спілкуванні з дитиною, яке було записано на відео, дитина відмовляється від спілкування з батьком. При роботі з сином сторін, останній повідомив, що його батько вчиняв фізичне та психологічне насилля по відношенню до матері (замахувався та кричав на відповідача), з цього слідує, що у дитини на цьому підґрунті виник страх. Останній раз ОСОБА_4 був на прийомі 06 травня, потім він хворів. ОСОБА_4 має потребу у терапії тричі на місяць. Батько навідував психолога декілька місяців тому. Після сеансів дитина стала дещо спокійніша. Мати може мати вплив на дитину та її думку, але ОСОБА_4 вже достатньо дорослий, аби самостійно оцінювати ситуацію. ОСОБА_2 згодна на зустрічі батька і сина, але за умови наявності згоди самого сина, який на теперішній час не бажає спілкування з батьком, оскільки боїться його.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивач цікавиться життям і вихованням дитини, проявляє до неї інтерес, бажає приймати активну участь у її житті.

На підставі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг прав та обов`язків щодо виховання та розвитку дитини встановлено ст. ст. 150, 151 СК України.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частиною 1 та абзацом 1 частини 2 статті 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Разом з тим, об`єктивні причини, які б мали бути перешкодою для спілкування ОСОБА_1 з сином відсутні оскільки позивач має постійне місце роботи та дохід, про свідчить довідка від 11 квітня 2019 року (а.с. 15), за місцем роботи характеризується позитивно, про що свідчить характеристика (а.с. 13), та що не заперечувалося стороною відповідача, має зареєстроване місце проживання, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з належними умовами для виховання та проживання дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 29 травня 2019 року (а.с 16), на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, про що свідчить відповідна медична довідка (а.с. 14).

Щодо заперечень відповідача про те, що позивач життям сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає та добровільно самоусунувся від виховання дитини суд приходить до наступного висновку за таких підстав.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 205/4835/19 від 27 січня 2020 року позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 залишено без розгляду за заявою ОСОБА_3 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87153262).

Твердження ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 жодного разу не навідував освітні заклади, де навчається дитина, спростовується наявною в матеріалах справи копією заяви ОСОБА_5 на ім`я директора КЗЗСО «Ліцей № 142» Дніпровської міської ради про те, що вона просить не допускати будь-яких побачень позивача з сином (а.с. 124). Крім того, в матеріалах справи наявна копія листа КЗО «Спеціалізованої СЗШ № 142» Дніпровської міської ради № 3-08/300 від 14 травня 2019 року, в якому зазначено про те, що 17 квітня 2019 року до практичного психолога звернувся ОСОБА_1 , батько учня 2-Г класу ОСОБА_9 , з проханням проведення психодіагностичного дослідження на предмет емоційного комфорту сина, на проведення якої мати дитини, ОСОБА_3 , своєї згоди не надала (а.с. 19).

Разом з цим, до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2 долучено копію висновку ЮП Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 16 квітня 2019 року, в якому зазначено, що 12 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернулася до органів поліції із заявою, в якій просить застосувати заходи до колишнього чоловіка, ОСОБА_10 , який систематично приходить до школи № НОМЕР_1 та намагається поспілкуватися зі спільним сином ОСОБА_6 (а.с. 67).

Також до матеріалів справи позивачем було долучено копії листів, направлених на адресу відповідача з питань виховання малолітнього сина, які нею отримані не були (а.с. 24-30, 117-123), що спростовує твердження відповідача про небажання батька спілкуватися з дитиною.

Твердження ОСОБА_2 , що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина і має заборгованість зі сплати аліментів доказами не підтверджено, натомість, відповідно до вимоги державного виконавця Синельниківського міськрайонного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вих. № 9041 від 12 березня 2020 року ОСОБА_3 терміново необхідно надати банківські реквізити для перерахування сплачених ОСОБА_1 аліментів (а.с. 108), розмір яких згідно з розрахунком державного виконавця від 16 березня 2020 року станом на 01 березня 2020 року, становить 31 057 гривень 38 коп. (а.с. 108).

Тобто, з наявних в матеріалах справи доказів, слідує, що позивач намагається спілкуватися з сином і брати участь у його вихованні.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про скасування рішення про встановлення днів побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_6 , яку вона обґрунтовує небажанням дитини спілкуватися з батьком, наявністю, на думку матері, негативного впливу на сина з боку позивача, та не з`ясування у повному обсязі обставин, за яких вона чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною (а.с. 113-116).

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про неможливість спілкування позивача з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на стан здоров`я дитини, оскільки ОСОБА_2 не наведено доводів, та не підтверджено їх доказами, які дають підстави стверджувати, що стан здоров`я малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключає можливість спілкування, в тому числі особистого шляхом побачень, батька з сином.

З урахуванням того, що відповідачем рішення виконкому, яким встановлено позивачеві дні та час спілкування з дитиною не виконується, позивач був змушений звернутися з цим позовом до суду. У той самий час, судом під час розгляду справи не виявлено будь-яких обставин, які б могли зумовити обґрунтованість обмеження ОСОБА_1 в його правах та обов`язках стосовно спілкування та виховання малолітнього сина, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та зобов`язати відповідача надавати позивачеві періодичні побачення з малолітнім сином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які визначити наступним чином: побачення щосереди кожного тижня щомісяця з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин шляхом особистих побачень за фактичним місцем проживання останнього без присутності матері, з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та за наявності згоди та бажання дитини; особистого спілкування кожної другої і четвертої неділі тижня щомісяця з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем проживання або перебування ОСОБА_1 з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини; особистого спілкування у день народження дитини та святкові дні у кількості половини часу безперервно протягом днів народжень дитини та свят, відповідно до графіку навчального процесу з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я, без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини, літні шкільні канікули у період з 15 липня по 15 серпня протягом 10 календарних днів за місцем проживання або перебування позивача з можливістю виїзду на відпочинок поза межі міста за домовленістю з відповідачем з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я, без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини; особистого спілкування батька з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, вайбер, телеграм, електронна пошта, тощо) у будь-який день тижня без обмежень з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я та за наявності згоди та бажання дитини.

Задоволення позовних вимог в іншій частині призведе по порушення режиму дня та графіку малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки окрім спілкування з батьком, у дитини має бути вільний час для відпочинку, проведення дозвілля, спілкування з однолітками задля соціалізації і розвитку, а задоволення позовних вимог в повному обсязі призведе до того, що дитина буде позбавлена можливості на вільне проведення часу поза спілкування з батьком та навчальним процесом. Окрім того, визначення часу на проведення днів народжень з батьком протягом 4 годин є порушенням рівності прав обох батьків на участь у спілкуванні і вихованні дитини.

Щодо позовних вимог про затвердження права батька відвідувати сина у загальноосвітніх, спортивних, оздоровчих та інших дитячих закладах (і установах іншого типу) суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Тобто, позивач має право на спілкування з дитиною та на активну участь у її вихованні відповідно до приписів закону, а суд захищає порушене право особи. Так, з урахуванням положень ст.ст. 15, 16 ЦК України обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді затвердження права батька дитини не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

З метою врахування прав та інтересів самого малолітнього ОСОБА_4 , а також його матері по відношенню до дитини, у задоволенні інших позовних вимог позивачеві слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. (а.с. 1), який, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 150, 151, 153, ч. ч. 2, 3 ст. 157, ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 159 СК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) надавати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) побачення з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щосереди кожного тижня щомісяця з 15 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин шляхом особистих побачень за фактичним місцем проживання останнього без присутності матері, з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини та за наявності згоди та бажання дитини.

Зобов`язати ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) надавати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) побачення з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх особистого спілкування кожної другої і четвертої неділі тижня щомісяця з 16 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин за місцем проживання або перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану здоров`я дитини без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини.

Зобов`язати ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) надавати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) побачення з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом їх особистого спілкування у день народження дитини та святкові дні у кількості половини часу безперервно протягом днів народжень дитини та свят, відповідно до графіку навчального процесу з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я, без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини, літні шкільні канікули у період з 15 липня по 15 серпня протягом 10 календарних днів за місцем проживання або перебування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) з можливістю виїзду на відпочинок поза межі міста за домовленістю з ОСОБА_12 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я, без присутності матері та за наявності згоди та бажання дитини.

Зобов`язати ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) не чинити перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб надання особистого спілкування за допомогою мобільного телефону, а також з використанням інтернет-технологій (скайп, вайбер, телеграм, електронна пошта, тощо) у будь-який день тижня без обмежень з дотриманням режиму дня дитини, з урахуванням стану її здоров`я та за наявності згоди та бажання дитини.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: