СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1567/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарі Волошин А.О. за участю представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві заяву предстаника відповідача про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, вул. Гната Юри, 8) про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним складеним спадкодавцем їх бабусею ОСОБА_4 зазначаючи, що остання не мала дійсної волі на укладання такого заповіту на користь відповідачки ОСОБА_3 .

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2021 року вказана справа передана в провадження судді Коваль О.А. після судді Миколаєць І.Ю. у зв`язку з відстороненням від посади. Розпорядження № 547 від 27.04.2021 року.

Справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 23.06.2021 року в якому представник відповідача просила розглянути її заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України вказуючи на зловживання процесуальними правами позивачами, які на думку представника не мають права на подачу такого, оскільки не є належними враховуючи, що їх права та інтереси не зачіпаються оспорюваним ними заповітом, оскільки самі віднесені до п"ятої черги падкування. Крім того, батько позивачів вже звертався до суду з подібним позовом про визнання недійсним цього заповіту у задоволенні якого було відмовлено.

Оскільки, представник позивачів про розгляд справи на 23.06.2021 року повідомлений належним чином, проте до суду не з"явився, причин неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе вирішити вказану заяву без участі сторони позивача. Так, згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами 2-5 цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст. 13 ЦК України).

Отже, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 ст. 13 цього Кодексу (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Тлумачення зазначених норм свідчить, що потрібно розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов, чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Постанова Верховного Суду від 3 червня 2020 року у справі № 318/89/18 (провадження № 61-128св19).

В даному випадку, оцінивши обгрунтування заяви представника відповідача про зловживання позивачами процесуальними правами та поданий стороною позивачів позову, суд дійшов висновку про відсутність такого зловживання саме процесуального характеру позивачами, оскільки такі звертаються з таким позовом вперше, раніше питання недісйності заповіту ставилося іншою особою, що виключає характер повторності подачі позову до суду та відповідно зловживання. Щодо посилання представника відповідача на відсутність порушених прав позивачів оспорюваним заповітом, оскільки наразі віднесені до п"ятої чарги спадкування, то така обставина є підставою розгляду справи по суті і не є саме процесуальним зловживанням. З огляду на що у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити. На підставі викладеного та керуючисьст. 44 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ: Заяву предстаника відповідача про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,залишити без задоволення. Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на таку ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.А. Коваль