Справа № 758/6872/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві заяву представника позивача про непідтримання позовних вимог у справі та матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В червні 2020 р. позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку від 30.10.2018 р., яка виникла станом на 15.04.2020 р. в розмірі 26 050,3 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 31.07.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; 08.06.2021 р. через канцелярію суду представником позивача Нараповичем С.В. (за довіреністю від 07.07.2020 р.) подано заяву про непідтримання позовних вимог у справі, посилаючись на те, що відповідачем після відкриття провадження у справі сплачена заборгованість, а відтак, позивач не підтримує заявлені вимоги. Одночасно в своїй заяві позивач просить, керуючись другим реченням ч. 3 ст. 142 ЦПК України, повернути з державного бюджету сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2102,0 грн. та вирішити питання без його участі.

Відповідач, будучи повідомленим про дату та час судового засідання відповідно до вимог закону, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Главою 8 ЦПК України врегульовані питання, зокрема, закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду.

Представником позивача наголошено у своїй заяві на непідтриманні заявлених вимог, тоді як формами такого непідтримання, згідно аналізу норм ЦПК України, та за своєю правовою природою є: залишення позову без розгляду та відмова від позову.

При цьому, ст. 142 ЦПК України, на яку посилається представник позивача, передбачено розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, а ч. 3 вказаної статті містить конкретне зазначення підстав відшкодування понесених витрат, а саме: ч. 3 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Водночас, як вбачається з заяви представника позивача відповідачем після відкриття провадження у справі сплачено заборгованість перед позивачем у повному обсязі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 522/8782/16-ц роз`яснив, що мається на увазі під відсутністю предмета спору.

Так, якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Отже, враховуючи, що заборгованість погашена відповідачем позивачу вже після відкриття провадження у справі, то закриття провадження з підстав відсутності спору не може бути, оскільки спір між сторонами припинив своє існування, а не був відсутнім.

Таким чином, вищевказана заява представника позивача Нарапович С.В. , що діє на підставі довіреності, наявної в матеріалах справи, розцінюється судом, як відмова від позову.

Крім того, чинним ЦПК України не передбачено такої процесуальної дії позивача - як непідтримання заявлених вимог. Непідтримання позовних вимог в даному випадку може виражатися у відмові позивача від позову або залишення позову без розгляду.

Приписами ст.12 ч.4 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, саме по собі подання заяви про відмову від позову не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Отже, підстав для неприйняття відмови позивача від позову судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.206 ЦПК України, позивач попереджений про наслідки відмови від позову, про що самостійно зазначає в своїй заяві.

А відтак, беручи до уваги, що відповідно до вимог процесуального законодавства подати заяву про відмову від позову позивач має на будь-якій стадії процесу, враховуючи, що позивач скористався своїм правом, суд приймає відмову позивача від позову, оскільки вона не суперечить закону і не порушує чиїх-то прав та охоронюваних законом інтересів та вважає за необхідне в зв`язку з цим закрити провадження по справі.

Згідно із п. 4 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Вирішуючи клопотання представника про повернення судового збору, суд виходить з такого.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі, зокрема укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, як вбачається з матеріалів справи позивачем 07.05.2020 р. сплачено судовий збір у розмірі 2 102,0 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 07.05.2020 р.

З огляду на передбачене ч.1 ст.142 ЦПК України права позивача на вирішення питання про повернення 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто в розмірі 1 051,0 грн. А відтак, клопотання представника позивача в частині повернення судового збору підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 49, 198, 142, 206, 255 ч.1 п.4, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.7 ч.3 Закону України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача Нараповича С.В. про непідтримання позовних вимог у справі - задовольнити частково.

Прийняти відмову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (Код , адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27) з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого при поданні позову судового збору за меморіальним ордером № (#11 від 07 травня 2020 року (Одержувач: УК у Поділ. р-ні/Поділ.р-н/22030101; судовий збір при подачі позову з призначенням платежу: «*;101;09322277;22030101;Суд.збір за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягн.заборгованості Подільськ.район.суд м.Києва, тобто в розмірі 1 051,0 (одна тисяча п`ятдесят одна грн. 00 коп.).

Ухвала в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання повного тексту, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова