УХВАЛА

10 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 161/16130/17

провадження № 61-13557св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Сільськогосподарського товариства

з обмеженою відповідальністю «Городище» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до нього, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,

за касаційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року у складі судді Івасюти Л. В. та постанову Волинського апеляційного суду від 04 червня

2019 року у складі колегії суддів: Карпук А. К., Бовчалюк З. А., Матвійчук Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Городище» (далі - СТОВ «Городище», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до договору оренди недійсними, визнання договору оренди земельної ділянки поновленим.

Уточнивши позовні вимоги, СТОВ «Городище» просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, кадастровий номер :03:000:2231, укладений 07 липня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та додаткові угоди до договору оренди землі від 17 жовтня та 17 листопада 2017 року, якими внесені зміни до нього; визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, укладений 20 листопада 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Городище»,

який зареєстрований у Луцькому районному відділі ДП «Центр ДЗК» 28 грудня 2009 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, кадастровий номер :03:000:2231, укладений 07 липня 2017 року

між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки від 17 жовтня та 17 листопада 2017 року, якими внесені зміни до нього.

У задоволенні позову про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, розташованої на території Чаруківської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 2,71 га, між ОСОБА_1 та СТОВ «Городище» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в рівних частинах на користь СТОВ «Городище» 5 124,00 грн судових витрат, по 2 652,00 грн з кожного.

Постановою Волинського апеляційного суду від 04 червня 2019 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у липні 2019 року,

ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року

та постанову Волинського апеляційного суду від 04 червня 2019 року скасувати в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до нього від 17 жовтня та від 17 листопада 2017 року, а також у стягненні

з кожного з відповідачів по 2 652,00 грн судового збору й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив від СТОВ «Городище», поданий адвокатом Мохнюком М. В., на касаційну скаргу ОСОБА_2 ,

в якому заявник просить касаційну скаргу залишити без задоволення,

а оскаржуване судове рішення - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від23 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 червня 2019 року у вказаній справі

та витребувано матеріали справ з Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального

та процесуального права.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду у складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Городище» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та додаткових угод до нього, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська