Провадження № 6/761/1212/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року приватний виконавець звернувся з вищевказаним поданням, яке мотивує тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 62865709 з виконання виконавчого листа № 761/46201/18 від 18.08.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 16.06.2017р. у розмірі 31609 дол. США. Боржником рішення суду не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». На виклики виконавця не з`являється. Посилаючись на викладене, приватний виконавець просив застосувати до боржника заходи забезпечення виконання рішення суду, а саме тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно з виконавчим листом № 761/46201/18 від 18.08.2020 року.

Приватний виконавець повідомлений про дату час та місце проведення судового засідання , до су дуду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Проте його неявка не перешкоджає розгляду подання по суті та прийняття рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.08.2020 рокуШевченківським районним судом м. Києвавидано виконавчий лист № 761/46201/18про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.п.н. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , і.п.н. НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 16.06.2017р. у розмірі 31609 дол. США.

20 серпня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Яном Анатолійовичем з метою забезпечення реального виконання рішення суду було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 34769,90 дол. США та 469,00 дол. США.

20 серпня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Яном Анатолійовичем в рамках виконавчого провадження № 62865709 у зв`язку із виконанням судового рішення у примусовому порядку було винесено постанову про арешт коштів боржника.

16 лютого 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Яном Анатолійовичем з метою забезпечення своєчасного, повного та фактичного виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження № 62865709 було направлено вимоги з`явитися до приватного виконавця об 11:00 24.02.2021 року.

Приватним виконавцем 20.03.2021 року надіслано на адресу боржника копію постанови від 20 серпня 2020 року. Докази отримання боржником копії указаної постанови у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що за місцем проживання боржника державним виконавцем направлялися постанова про відкриття виконавчого провадження та виклики про зобов`язання з`явитися до державного виконавця. Проте, матеріали справи не містять інформації про отримання відправлення боржником. Розписки про вручення виклику державного виконавця матеріали виконавчого провадження не містять.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості.

Згідно з п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Однак, державним виконавцем не надано доказів того, що боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження та має намір виїхати за межі України або робить це з метою ухилення від виконання зобов`язань. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обов`язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Зокрема, коли боржник свідомо ухиляється від виконання, має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з неповажних причин.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець передчасно звернулася до суду з вищевказаним поданням, так як з виконавчого провадження встановлено, що боржник не повідомлений державним виконавцем про наявність відкритого виконавчого провадження, не вжито всіх заходів державним виконавцем для виконання виконавчого документу, а тому підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 19, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя