Провадження №2/523/1434/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , який діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_6 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування, про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулися із вказаною позовною заявою та просили визнати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , третя особа: Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.1986р. на підставі ордеру, виданого на ім`я батька ОСОБА_7 , позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 вселилися у спірну квартиру. Надалі, як члени сім`ї, у вказану квартиру вселилися та зареєструвалися позивач ОСОБА_2 , малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , малолітній син відповідача ОСОБА_6 . У січні 2010 року відповідач разом із сином виселилися із спірного майна і виїхали з міста Одеси, їх теперішнє місце перебування позивачам невідоме, а тому оскільки відповідачі більше 10 років не проживають у квартирі, вони втратили право користування нею.

Позивачі, відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися, повідомлені судом про місце, дату та час судового засідання належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивачів про підтримання позовних вимог, в якій вони також просять розглядати справу за їх відсутності. Окрім цього, в своїй заяві позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір на її користь.

Раніше в засіданні позивачі підтримали позов та вказали про непроживання відповідачів та відсутність їх речей. Позивач зазначив, що в 2008 році відповідач одружився, деякий час жив в орендованій квартирі, потім брат з сім`єю виїхав в Росію, адреси він не знає, не спілкуються. Позивачка стала проживати в квартирі з березня 2014 р., відповідача бачила один раз , коли приходив в гості. В 2014 р. після смерті його тещі знову поїхав до Росії і там залишився .

Відповідачі та третя особа із заявами про відкладення розгляду справи не зверталися, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

11.02.2021 р. з урахуванням згоди позивачів на заочний розгляд справи, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру №018, виданого виконавчим комітетом Суворовської ради народних депутатів місті Одеси 28.01.1986р. на ім`я ОСОБА_7 , сім`я якого складається з 5 осіб :дружина ОСОБА_8 , сини ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , донька ОСОБА_9 , позивач ОСОБА_1 та відповідач отримали право на вселення в квартиру АДРЕСА_1 (а.16).

З представлених документів, зокрема з відомостей №П3-225428-ф/л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 21 жовтня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що на спірній житловій площі, крім ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.17).

Факт непроживання відповідачів на спірній житловій площі з січня 2010р. без поважних на те причин підтверджується актом про непроживання осіб за місцем реєстрації, складеним сусідами ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_2 ), ОСОБА_11 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_12 (кв. АДРЕСА_4 ).

У судовому засіданні 21.04.2021р. свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що проживає у буд. АДРЕСА_5 з 2000 року, відповідача бачила один раз у 2014 році, а фактично з 2000 року не проживає у спірній квартирі.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засідання повідомила, що проживає у вказаному будинку з 1987 року, останній раз бачила відповідача в 2014 році на весіллі, де наразі проживають ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не знає, більше 10 років точно не проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 68 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ст. 71 ЖК Української РСР, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

В силу ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідачі на спірній житловій площі більше шести місяців не проживають без поважних на те причин, а відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354,355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено та підписано 14.06.2021 року.

Суддя