У х в а л а

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 757/24489/20-ц

провадження № 61-9734 ск 21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду від 08 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - головне територіальне управляння юстиції у місті Києві, про визнання договору недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на майно та витребування майна,

В с т а н о в и в:

10 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Печерського районного суду від 08 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року.

У касаційній скарзі заявники просять суд касаційної інстанції скасувати рішення Печерського районного суду від 08 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі подання позовної заяви одночасно майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками щодо вимог майнового та немайнового характеру. У разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2 102,00 грн.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

У відповідності до змісту позовних вимог, позивач, звернувся до суду із позовом, зокрема, про визнання право власності на квартиру за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 та витребування у ОСОБА_3 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, із матеріалів касаційного провадження не вбачається вартість спірного майна (відсутня ціна позову), тому суд не має можливості перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті, відповідно до Закону України «Про судовий збір», щодо оскарження рішення суду апеляційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, до неї додано платіжне доручення від 09 червня 2021 року № 2566 про сплату судового збору в розмірі 16 662,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на рішення Печерського районного суду від 08 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, щодо немайнової вимоги (визнання недійсним договору дарування нерухомого майна) та майнових вимог (визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом та витребування у ОСОБА_3 квартири), слід доплатити судовий збір, розмір якого необхідно самостійно розрахувати, виходячи із суми вже сплаченого судового збору та вартості спірного майна (квартири), і на підтвердження надати до суду докази його вартості.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням йому можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду від 08 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, і надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 12 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко