Справа № 489/1955/20
Провадження №2/489/236/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 червня 2021 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Бодюл А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
Позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що його брат ОСОБА_4 за життя набув право власності за законом після смерті матері ОСОБА_5 , на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Він є рідним братом та єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 08 квітня 2020 року він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Він не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки, він перебував у тяжкому емоційному стані. Впродовж кількох років він втратив найближчих людей, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 - помер брат. Всі ці події дуже вплинули на нього, смерть брата була для нього несподіваною та тяжким моральним випробуванням, до тепер він не може оговтатися від трагедії. Крім того, напружені відносини з його дітьми позбавили його можливості повністю усвідомлювати будь-які юридичні обов`язки, а також спів вставити тривалість часу, який пройшов після смерті брата з необхідністю своєчасного звернення до нотаріальної контори. Також протягом всього цього часу він був втягнутий в інші судові процесі з його колишньою дружиною. В той же час, він має ненормований графік роботи, а тому йому також було важно завчасно призначити зустріч з нотаріусом для виконання всіх передбачених законом юридичних процедур.
Ухвалою суду від 05.05.2020, вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 05.05.2020 витребувано докази.
Ухвалою суду від 31.08.2020, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та витребувано копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 ..
Ухвалою суду від 10.11.2020, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Сторони у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
06 жовтня 2017 року ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Войтовською Ж.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 460, відповідно до якого заповідав усе належне йому на праві власності майно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у рівних долях кожному.
10 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17 вересня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
08 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постановою приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. від 08 квітня 2020 року за вих. № 31/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у прийняті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 22/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
При розгляді спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Позивач зазначає, що він, є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Він не звернувся у встановлений законодавством строк до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , оскільки, він перебував у тяжкому емоційному стані. Впродовж кількох років він втратив найближчих людей, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 - помер брат. Всі ці події дуже вплинули на нього, смерть брата була для нього несподіваною та тяжким моральним випробуванням, до тепер він не може оговтатися від трагедії. Крім того, напружені відносини з його дітьми позбавили його можливості повністю усвідомлювати будь-які юридичні обов`язки, а також спів вставити тривалість часу, який пройшов після смерті брата з необхідністю своєчасного звернення до нотаріальної контори. Також протягом всього цього часу він був втягнутий в інші судові процесі з його колишньою дружиною. В той же час, він має ненормований графік роботи, а тому йому також було важно завчасно призначити зустріч з нотаріусом для виконання всіх передбачених законом юридичних процедур.
Судом дані твердження не беруться до уваги, оскільки доказів того, що позивач був втягнутий в інші судові процесі з його колишньою дружиною, та те, що він має ненормований графік роботи, суду не надані. Клопотань про витребування доказів позивачем не заявлялося. Більш того заявлені причини не можуть вважатись такими що складали непереборні та істотні труднощі для вчинення позивачем дій направлених на прийняття спадщини.
До того ж позивач безпідставно зазначає що він є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті його брата, тоді як в ході розгляду справи встановлено, що померлий за життя склав заповіт на племінників ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .
Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.
Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.
У позовній заяві не зазначено жодної поважної, об`єктивної, непереборної, істотної причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач об`єктивно не був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори у строк встановлений законом.
Суд вважає, що з часу відкриття спадщини до закінчення встановленого законом строку для прийняття спадщини, позивач беззаперечно мав можливість вчинити необхідні дії щодо оформлення спадщини. Зазначені позивачем обставини щодо пропущення строків прийняття спадщини, на думку суду не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по оформленню спадщини.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду.
Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні, досліджуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, судом не встановлено існування поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача, як спадкоємця на вчинення дій по зверненню до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений позивачем без поважних причин, а тому і немає підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева
Повний текст судового рішення складено «22» червня 2021 року.