ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/540/20
Провадження № 2/362/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Харченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошові кошти у сумі 6 000 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем було укладено усний договір-підряду згідно якого ОСОБА_4 взяла на себе зобов`язання оформити на користь нього договори про безоплатну оренду належаних їй земельних ділянок паїв з кадастровим № :02:001:0011 та № :06:009:0118 на максимально дозволений законодавством термін, а він зобов`язався прийняти та оплатити надану йому послугу шляхом надання ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 6 000 дол. США, що на час подачі позовної заяви становить згідно курсу долара до гривні НБУ 144 553 грн. для викупу ОСОБА_4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання усного договору підряду він передав, а відповідач отримала грошові кошти в розмірі 6 000 дол. США та здійснила викуп будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, відповідач до цього часу не виконала взяті зобов`язання по оформленню договорів про безоплатну оренду належаних їй земельних ділянок паїв з кадастровим № :02:001:0011 та № :06:009:0118, кошти також не повернула.

За його заявою Білоцерківським відділом поліції ГУ НП в Київській області було відкрито кримінальне провадження № 0003377 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0003377, остання, будучи попереджена слідчим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, дала показання, з якого вбачається, що вона отримала від позивача кошти в розмірі 6 000 дол. США, які в подальшому були витрачені для викупу будинку за адресою: АДРЕСА_1 в якому відповідач проживає і досі, тим самим відповідач ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити, з підстав на які вони посилаються в своєї позовної заяві. Позивач вказав, що будь - яких розписок щодо передачі грошей віна з відповідачем не складалі. З приводу неповернення грошей він звертався до правоохоронних органів з відповідною заявою, на підставі якої внесені відповідні данні до ЄРДР.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Вказуючи, що усного договору підряду між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , на підставі якого відповідач взяла на себе зобов`язання оформити на користь ОСОБА_1 безоплатну оренду належних відповідачу земельних ділянок, за що отримала кошти в розмірі 6000 доларів США не укладалося. Підтверджень укладання такого договору відсутні, а на посилання позивача на протокол допиту відповідача як свідка, де відповідач повідомили про те, що нею отримано вказані кошти є надуманим. Відповідно до ст. 208 ЦК України письмовий договір не укладався, не існує жодного документа в підтвердження того, що його довірителька отримала кошти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку, що позов є не обґрунтованим, та таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 27.12.2019 року старшим слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області було допитано в якості свідка ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003377 від 08.11.2019 року (а.с. 4-5).

Відповідно до вимоги від 18.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 із вимогою про повернення коштів (а.с.6).

В судовому засіданні ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та відповідачем виникли правовідносини щодо укладення усний договір-підряду згідно якого ОСОБА_4 взяла на себе зобов`язання оформити на користь ОСОБА_1 договори про безоплатну оренду належаних їй земельних ділянок паїв з кадастровим № :02:001:0011 та № :06:009:0118 на максимально дозволений законодавством термін, а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти та оплатити надану йому послугу шляхом надання ОСОБА_4 грошових коштів в розмірі 6 000 дол. США, що на час подачі позовної заяви становить згідно курсу долара до гривні НБУ 144 553 грн. для викупу ОСОБА_4 будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 цього Кодексу правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Згідно ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до вимог ст.ст. 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більш сторін, спрямована на становлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

На підставі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона / підрядник / зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони / замовника /, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. (ч.1 ст.1047 ЦК України)

Виходячи з положень ч.2 ст.1047 ЦК України, допускається пред`явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( стаття 13 ЦПК України ).

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ст. 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження зазначених правовідносин та наявність грошового зобов`язання, позивачем ОСОБА_1 суду надала протокол допиту від 27.12.2019 року в якості свідка відповідача ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003377 від 08.11.2019 року.

Суд не приймає до уваги зазначений протокол слідчої дії на підтвердження позовних вимог позивача, так як в показах ОСОБА_4 відсутнє підтвердження того, що вона отримала грошові коштів в розмірі 6 000 дол. США від ОСОБА_1 з метою оформити на користь ОСОБА_1 договори про безоплатну оренду належаних їй земельних ділянок паїв з кадастровим № :02:001:0011 та № :06:009:0118 на максимально дозволений законодавством термін.

При таких обставинах, суд вважає за необхідне відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, так як вони є необґрунтованими та такими, що не відповідають приписам чинного ЦК України.

На підставі викладеного статтями 206, 208, 218, 509, 526, 570, 610, 611, 626-629, 638, 639, 1046, 1047 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 лютого 2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко