РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 644/5057/20

Провадження № 2/638/2195/21

22.06.2021 року м. Харкова

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту перебування на утриманні,

встановив:

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач) звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ГУ ПФУ в Харківській області (далі за текстом - відповідач) про встановлення факту перебування на утриманні годувальника свого чоловіка ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 01 липня 2006 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З моменту укладення шлюбу та до смерті ОСОБА_2 вони проживали разом однією сім`єю у квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Подружжя мало спільний бюджет який складався переважно з пенсії ОСОБА_2 , оскільки пенсія позивача становила 2000 грн. Після смерті чоловіка, позивач звернулась до ГУ ПФУ у Харківській області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на що отримала відповідь про неможливість призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членом сім`ї, оскільки відсутня довідка про реєстрацію місця проживання разом з годувальником однією сім`єю.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.09.2020 провадження у справі відкрито.

Позивача в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 01 липня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 01.06.2006 Серії НОМЕР_1 .

Згідно з копії свідоцтва про смерть від 02 січня 2020 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з відповіді ГУ ПФУ в Харківській області позивач після смерті чоловіка звернулась до Головного управління ПФУ в Харківській області з заявою про призначення пенсії. На що їй було надано відповідь про неможливість в призначенні пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членом сім`ї, оскільки відсутня довідка про реєстрацію місця проживання разом з годувальником однією сім`єю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування особи на утриманні.

Статтею 76 ЦПК України передбачено що, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановляє наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовини і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Відповідно до акту складеного сусідами позивача від 13.01.2020 у квартирі АДРЕСА_2 з 2006 року до 31 грудня 2019 року проживав без реєстрації ОСОБА_2 .

Також матеріали справи містять виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4815, №7947 та №8491 з яких вбачається, що місце проживання хворого АДРЕСА_2 .

Згідно роз`яснень викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч. 1, п. б ч.4 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя,який досяг пенсійного віку,встановленого законом,або є особою з інвалідністю I,II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом наведених норм, факт визнання членів сім`ї померлого такими, що перебували на його утриманні залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно з довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії №408/04-04 від 31.05.2021 пенсія позивача складає 2000 грн. на місяць.

Як вбачається з позовної заяви, за життя чоловік позивача ОСОБА_2 як колишній військовий отримував пенсію в розмірі 5400,00 грн., таким чином пенсія ОСОБА_2 значно перевищувала пенсію яку отримувала його дружина ОСОБА_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомогою зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про встановлення факту перебування на утриманні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 264, 265, ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: м. Харків, м-н. Свободи, 5, Держпром, 3 під. 2 пов., ) про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя