Справа № 766/348/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.

справа №766/348/21; провадження №2/766/7997/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

до

відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

предмет та підстави позову: про збільшення розміру аліментів

учасники справи: не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду по суті, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та,-

встановив:

І. Виклад позиції позивача.

12 січня 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5 064, 73 грн. щомісяця, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 06.08.2005 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11.01.2012 року розірвано. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21.07.2015 року у справі №666/3116/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 400, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

29.12.2015 року позивач отримала виконавчий лист у справі №666/3116/15-ц, однак за усною домовленістю з відповідачем про добровільну сплату аліментів, не пред`явила його до виконання.

На теперішній час відповідач не виконує взятих зобов`язань, а витрати на дитину з часом збільшилися. Син часто хворіє та потребує значних витрат на лікування, навчання в Малій комп`ютерній академії «ШАГ», шкільне приладдя, харчування, одяг та взуття. Розмір мінімальних витрат на дитину складає 60 776, 79 грн. на рік (5 064, 73 грн. на місяць).

Позивач на теперішній час хворіє та у зв`язку зі своєю хворобою позивачка щомісячно витрачає на лікування 1 029, 90 грн.

Оскільки позивач не взмозі самостійно нести витрати на утримання сина, звернулася до суду з означеним позовом.

ІІ. Виклад позиції відповідача.

30 березня 2021 року адвокат Колобов М.Г., діючи в інтересах відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Вказав, що відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі 1 306, 00 грн., що є більше ніж рекомендований Законом 50% прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Також, відповідач має на утриманні матір-пенсіонерку, дружину та двох дітей. Заробітна плата у розмірі 7 000, 00 грн. не дає можливості забезпечити сплату аліментів у розмірі 5 064, 73 грн.

Вважаючи, що позивачем не надано доказів збільшення доходів відповідача, з урахуванням рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, відповідач вважає позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають.

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26.01.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 10 березня 2021 року.

У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 12.04.2021 року.

31 березня 2021 року адвокат Колобов М.Г., діючи в інтересах відповідача подав відзив на позовну заяву.

Розгляд справи призначений на 12.04.2021 року не відбувся, чергове судове засідання відкладено на 17.05.2021 року.

08 травня 2021 року адвокат Колобов М.Г., діючи в інтересах відповідача подав клопотання про долучення доказів.

За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 16.06.2021 року.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи позивач не з`явилася, ОСОБА_4 , діючи в її інтересах подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач не з`явився, ОСОБА_5 , діючи в його інтересах подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у іншому судовому засіданні без надання доказів на підтвердження викладеного.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи згоду представника позивача на розгляд справи у його відсутності неявки належним чином повідомленого про судовий розгляд справи відповідача (представник заявив про відкладення розгляду справи, але доказів на підтвердження поважності причин неприбуття не надав) та за відсутності доказів поважності неприбуття у судове засідання відповідача(представника), суд, враховуючи неодноразове відкладення розгляду справи за клопотаннями учасників справи та строків перебування справи на розгляді постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

06 серпня 2005 року укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва 06.08.2005 року складено актовий запис №466 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

Батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що 13.02.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсоні зроблено актовий запис №105 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 січня 2012 року у справі №2-3690/11 шлюб, зареєстрований 06.08.2005 року, відділом РАЦС Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №466 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишено « ОСОБА_7 ».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 липня 2015 року у справі №666/3116/15-ц стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 21 грудня 2015 року у справі №666/3116/15-ц виправлено описку у виданому на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона виконавчому листі від 05.08.2015 року в написанні прізвища позивача, відповідача та дитини (стягувача, боржника та дитини). Вважати правильним прізвище позивача, відповідача та дитини (стягувача, боржника та дитини) ОСОБА_7 .

29.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист №666/3116/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 04.02.2020 року, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено Спонділолістез L5 І ст.

За висновком рентгенодіагностичного дослідження черепа від 12.10.2020 року у ОСОБА_3 кістково-паталогічних змін ППН гайморових та лобних пазух не виявлено.

За консультаційним висновком отоларинголога від 12.10.2020 року у ОСОБА_3 виявлено медикаментозний риніт.

Згідно протоколу огляду від 04.07.2018 року у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено згин обох ВСА. Зменшення діаметру ППА. Вертеброгенна деформація обох ПА.

Квитанціями, які містяться в матеріалах справи підтверджено несення витрат згідно наданих лікарем рекомендацій на суму 10 631, 91 грн. (а.с. 16-23, 26-49).

За Договором №ХРС 32343 про надання спортивно-оздоровчих послуг від 05.08.2020 року ОСОБА_1 сплачено 7980, 00 грн. за надання спортивних послуг ТОВ «Спорт-статус».

За договором №431010190 від 31.01.2018 року ОСОБА_3 отримує навчальну послугу у ТОВ «Херсонська філія комп`ютерної академії ШАГ». За послугу ОСОБА_1 сплачено 12 510 грн. (а.с. 62-70)

Ультразвуковим дослідженням від 13.05.2020 року встановлено у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 кісту обох молочних залоз.

07 лютого 2020 року укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.02.2020 року складено актовий запис №30 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ».

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_6 , виданого 20.03.2007 року, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є пенсіонеркою.

У листопаді 2020-березні 2021 року ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 5 929, 65 грн.

Згідно довідки №21/5 від 18.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 проживають: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 .

За результатами консультативного огляду лікаря гастроентеролога від 05.05.2021 року у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено виразкову хворобу; а за результатами УЗД від 04.05.2021 року кісту лівої нирки.

Квитанціями, які містяться в матеріалах справи підтверджено несення витрат згідно наданих лікарем рекомендацій на суму 1 573, 40 грн.

V. Оцінка Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Аналіз цих норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивач посилалася на ту обставину, що малолітній ОСОБА_3 , 2008 р.н. потребує витрат на лікування, фізичний розвиток, навчання, харчування та додаткове навчання.

За своєю природою аліменти є грошовим виразом утримання осіб, які того потребують, тобто першочерговим є встановлення обсягу затрат, які необхідні для такого утримання, у даному випадку дитини, однак заявлений до стягнення збільшений розмір аліментів позивачем не обґрунтовано, як і не підтверджено належними та допустимими доказами можливість платника аліментів сплачувати їх у такому розмірі. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що у позивача або відповідача змінилися обставини за наявності яких може бути поставлено питання про збільшення розміру раніше присуджених аліментів. До того ж, частина включених до розрахунку мінімальних витрат на дитину не є аліментами у розумінні сімейного законодавства та за своєю природою відносить до додаткових витрат (зокрема витрати на лікування та розвиток здібностей дитини), порядок стягнення яких є відмінним від порядку збільшення розміру аліментів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу позивача на ту обставину, що не виконання відповідачем рішення суду, за яким з нього стягнуто аліменти та не виконання взятих зобов`язань за усною домовленістю між сторонами та обставини того, що витрати на дитину з часом присуджених аліментів збільшилися не є тими підставами за наявності яких у отримувача аліментів виникає право на звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини.

Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на зміни матеріального або сімейного стану сторін у розумінні змісту статті 192 СК України..

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Крім цього, за викладених обставин у позовній заяві позивачем вбачається, що виконавчий лист про стягнення аліментів присуджених за рішенням суду з відповідача на примусовому виконання не перебуває. Разом з цим, позивачка зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, щодо утримання дитини, суд констатує, що позивач протягом усього часу з дня видачі виконавчого листа не позбавлена права на звернення його до примусового виконання до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вважає за необхідне звернути увагу позивача, що Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижчому мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Так, ч. 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 03.07.2018 року №2475-УІІІ доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним Кодексом України.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

VІ. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги звільнення позивача від сплати судового збору за подання позову про збільшення розміру аліментів до суду, ураховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для їх стягнення з відповідача в дохід держави у суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 141-142, 155, 180, 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 141, 182, 259, 263-265, 274-279, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу ХІI «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 18.06.2021 року.

Суддя Є.М. Булах