Справа № 357/1288/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2021 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козачкова Віталія Леонідовича про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козачкова Віталія Леонідовича звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Наталія Борисівна про стягнення боргу за договорами позики, мотивуючи тим, що 09.09.2005 року між позивачкою та ОСОБА_4 було укладено договір позики, згідно умов якого, позивач передала ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 135000,00 доларів США та зобов`язався повернути суму позики до 09 вересня 2020 року. Також 08 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладеного ще один договір позики, згідно умов якого, остання передала ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 60000,00 доларів США та зобов`язався повернути суму позики до 08 вересня 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, спадкоємцями якого є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які звернулися до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Наталії Борисівни із заявами про прийняття спадщини, та приватним нотаріусом відкрито спадкову справу №43/2019. Повернення грошових коштів ОСОБА_4 отриманих від позивача не було здійснено, ні в повному ні в частковому обсязі, а тому, посилаючись на положення ст. 1281 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємців ОСОБА_4 , на користь позивачки 195000,00 доларів США, що еквівалентно 5510797,50 грн. боргу за договорами позики від 09 вересі 2005 року та 08 вересня 2006 року.

Одночасно, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козачкова Віталія Леонідовича подала заяву про забезпечення позову, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є боржником ОСОБА_1 на суму 195000,00 доларів США за договорами позики від 09 вересі 2005 року та 08 вересня 2006 року. Після його смерті відкрилася спадщина, а тому позивач просить забезпечити позов шляхом заборони приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Наталія Борисівна видавати спадкоємцям - відповідачам, свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Заява про забезпечення позову обґрунтована ризиком того, що відповідачі можуть розпорядитись спірним майном з метою унеможливлення виконання рішення суду.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Питання забезпечення позову врегульовано у Главі 10 Розділу І ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Встановлено, що предметом спору є стягнення боргу за договорами позики.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про нотаріат» визначено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Аналогічне положення міститься і в главі 2 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

Виходячи з предмету спору та характеру заявлених вимог,суд не знаходить підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зазначений позивачем, оскільки вважає,що невжиття відповідних заходів позову забезпечення позову не може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та саме такий вид забезпечення позову співмірний із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що в силу вимог чинного законодавства, що регулює порядок вчинення нотаріальних дій, наявність у провадженні суду відповідного позову є підставою для зупинення вчинення нотаріальних дій.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козачкова Віталія Леонідовича про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяБ. І. Кошель