УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року місто Чернігів

Справа №751/763/21

Провадження №2/751/622/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Грищенко Н. С.

учасники справи:

в судове засідання не викликалися

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

Встановив:

Адвокат Помаз А.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання незаконними, скасування акту, постанови про передачу стягувачу квартири та свідоцтва про право власності.

Разом із позовної заявою позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що квартира була придбана за споживчим кредитом на підставі кредитного договору на підставі кредитного договору № ML 001/103/2006 від 31.05.2006 року , укладеного між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», згідно якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 63200 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 11 % річних. Відповідно до умов договору, кредит надається строком до 02.06.2021 року. Для забезпечення боргових зобов`язань за валютним кредитом між ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» був укладений договір іпотеки №РСL-001/103/2006 від 31.05.2006 року.

Між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 існує майновий спір щодо права власності на вказану квартиру. В даний момент право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі постанов старшого державного виконавця Качури В.В. від 14.01.2021 року про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу та Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 14.01.2021 року та видано свідоцтво про право власності 14.02.2021 року зареєстровано в реєстрі №90, які позивач просить визнати незаконними та скасувати.

Про здійснення відчуження вказаної іпотечної квартири позивачу стало відомо 27 січня 2021 року від адвоката Помаза А.П., який повідомили про реалізацію квартири ДП «Сетам» та виставлення її на повторні торги які повинні відбутись 26.02.2021 року.

ОСОБА_1 зареєстрований та мешкає в цій квартирі, іншого житла немає, дозволу на реалізацію своєї власності не надавав.

Вважає, що старший державний виконавець Качура В.В. незаконно передав квартиру відповідачу ОСОБА_3 , який оформив на неї право власності. Відповідач ОСОБА_2 , має можливість реалізувати квартиру іншій особі,оскільки розуміє,що квартира набута їм у власність незаконно в порушення вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту позивач обґрунтовує тим, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав позивача, оскільки вона вже виставлена на торги ДП «СЕТАМ» на 26.01.202 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва від 14.01.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Реус Р.В., зареєстрованого в реєстрі № 90, ОСОБА_2 належить на праві власності майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки майно не реалізовано/торги не відбулися і стягувач, ОСОБА_2 виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 .

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є сукупністю установлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Разом із тим заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази співмірності заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивач.

Крім того, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на викладене, суд бере до уваги не тільки інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, тому суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 260, 353 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Ченцова