Справа № 214/1380/21
2/214/1839/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 травня 2021 року Саксаганський районний суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого його представником адвокатом Максимовим Романом Ігоровичем, до ОСОБА_2 , про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів на утримання дитини, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: звільнити його від сплати аліментів за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року у справі №214/2489/16-ц; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову вказав наступне. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року у справі №214/2489/16-ц стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 25.04.2016 року і до досягнення ОСОБА_3 , 18-літнього віку. Так, на час звернення відповідачки з позовною заявою про стягнення з позивача аліментів, донька проживала разом з відповідачем, проте з 2018 року донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 та повністю перебуває на утриманні позивача, що свідчить про відсутність підстав для подальшого стягнення аліментів на користь відповідача. Відповідно до акту від 21.12.2020 року завіреного ТОВ ЖИТЛО-СЕРВІС-КР, складеного за участі сусідів будинку АДРЕСА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 . Згідно з психолого-педагогічною характеристикою Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №52 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 навчається в 1-Б класі ЗОШ №52 з 1 вересня 2020 року, проживає разом з татом ОСОБА_1 , сестрою ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , тато дитини приводить дитину до школи, забирає її після уроків, мати ОСОБА_2 з ними не проживає, її навчанням та вихованням не займається, до школи не приходить, на батьківських зборах не була. Відповідно до довідки ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг ОСОБА_1 до 11.08.2020 року працював в ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг, з 01.05.2017 року по 31.08.2020 року з його заробітної плати утримувались аліменти в розмірі 25% на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 згідно виконавчого листа виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 07.06.2016 року. За період з 01.01.2019 року по 31.08.2020 року утримано і перераховано аліментів в сумі 68629, 17 грн. Після звільнення з ПАТ АрселорМіттал Кривий Ріг виконавчий лист за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року у справі №214/2489/16-ц, повторно на виконання до органів виконавчої служби не подавався та місцезнаходження виконавчого листа позивачу не відомо. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу норм Сімейного кодексу України та ч. 4 ст. 273 ЦПК України, вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли після набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, зміняться обставини, що впливають на їх припинення, а підставою стягнення з одного з батьків аліментів на дитину є факт проживання дитини зі стягувачем аліментів, то у даному випадку, з урахуванням обставини, що з 2018 року дитина проживає разом з платником аліментів є підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року у справі №214/2489/16-ц. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справибув повідомлений належним чином. Від його представника до суду надійшла заява, в якій останній просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, відзиву на позов не подала, у зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні також досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про народження (а.с. 9), рішення (а.с. 10), акти (а.с. 11,13), характеристика (а.с. 12), довідка (а.с. 14).

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про народження (а.с. 9), так як цей, доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає належним доказом: рішення (а.с. 10), так як цей, доказ стосується обставин, що обґрунтовують заявлені вимоги, а саме, що з позивача згідно рішення суду стягуються аліменти.

Суд вважає належними доказами: акти (а.с. 11,13), характеристику (а.с.12), так як ці докази стосуються предмету доказування, а саме, що дитина проживає разом з позивачем по справі.

Суд вважає належним доказом: довідку (а.с. 14), так як цей, доказ стосується обставин, що обґрунтовують заявлені вимоги, а саме те, що позивач сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 на користь відповідачки.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась донька ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження (а.с. 9).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2016 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на утримання їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів), щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2018 року мешкає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актами (а.с.11,13), вбачається з характеристики (а.с.12).

З довідки (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_1 працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та був звільнений 11.08.2020 року. З 01.05.2017 року по 31.08.2020 року з його заробітної плати утримувалися аліменти у розмірі 25 % на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, СК України, Законом України «Про охорону дитинства».

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до положень ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є припинення правовідношення, до якого належить також припинення права на аліменти.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження належними, допустимими та достатніми в їх сукупності доказами той факт, що малолітня ОСОБА_3 на даний час проживає разом з батьком позивачем ОСОБА_1 , і таким чином перебуває на його утриманні, доказів зворотного відповідачкою суду не надано, докази про наявність між сторонами спору про визначення місця проживання дитини та про сплату відповідачкою ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у добровільному порядку відсутні, суд вважає що позивач обґрунтовано звернувся до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за пред`явлення вимоги про стягнення аліментів, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.

З огляду на ухвалення рішення на користь позивача в частині звільнення від сплати аліментів, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 908 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 18, 180-183, 191 СК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 273, 280, 430 ЦПК України, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягнуто з нього згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року, починаючи з моменту вступу даного рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , в дохід держави судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов