Справа № 629/193/20
Провадження № 2/629/40/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді- Мицик С.А., при секретарі судового засідання- Заводяній О.Ю., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, Лозівська місцева прокуратура Харківської області про відшкодування шкоди,-
встановив:
Позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить зобов`язати Державну казначейську службу України сплачувати йому щомісячно відшкодування втраченого заробітку в розмірі 18892 гривень; стягнути з відповідача на його користь втрачений заробіток за останні три роки в розмірі 361768,93 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03.10.1987 року він був призваний з військового запасу на спеціальні учбові збори для виконання дезактиваційних робіт відповідно до Указу Президії Верховної Ради РСР від 09.04.1987 № 6808-ХІ «Про призив військовозобов`язаних запасу на спеціальні збори для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС». З 14.12.1987 року його відпустили додому-він був виключений зі списків особового складу військової частини № НОМЕР_1 (наказ № 348). Весь час проведення дезактиваційних робіт він цілодобово знаходився в зоні відчуження, отримав значне переопромінювання, внаслідок чого його здоров`я різко погіршало, що привело до ІІ групи інвалідності, пов`язаної з виконанням робіт по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Згідно експертного висновку Харківської експертної міжвідомчої комісії № 562 від 16.06.2010 року його захворювання пов`язано з дією радіації під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС(далі-ЧАЕС). 29.01.2014 Харківська обласна МСЕК встановила йому ІІ групу інвалідності, безстроково, визначила втрату ним 80 % працездатності, внаслідок виконання роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
22.07.2020 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області провадження по справі зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справи за позовом ОСОБА_2 до Держави в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 червня 2020 року(справа № 643/6549/20, провадження № 61-8853ск20).
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.12.2020 у справі № 643/6549/20; провадження № 61-8853св20 ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 02 червня 2020 року залишено без змін.
15.01.2021 року ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області провадження у справі відновлено.
В судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутність, у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження у праві закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Так, згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем, та виконанням ним покладених на нього обов`язків під час призову з військового запасу на спеціальні учбові збори для виконання дезактиваційних робіт.

Згідно копії експертного висновку Харківської міжвідомчої експертної комісії № 562 від 16.06.2010, розглянувши надану ОСОБА_1 документацію, комісія дійшла висновку, що захворювання останнього пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС(а.с. 5).

У період перебування ОСОБА_1 на військових зборах діяв Закон СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок».

Відповідно до статей 5, 6 Закону СРСР від 12 липня 1967 року № 1950-VII «Про загальний військовий обов`язок» (зі змінами, внесеними Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17 грудня 1980 року № 3535-Х) військова служба складається з дійсної військової служби та служби в запасі Збройних Сил СРСР. Громадяни, які перебувають на дійсній військовій службі, іменуються військовослужбовцями, а ті, що перебувають у запасі, - військовозобов`язаними.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення регулюються Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 частини першої статті 13 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за змістом якої держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати, в тому числі, за пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, установлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 55 Конституції України. Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Частиною 1 ст. 5 КАС України установлено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України: адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Позивач фактично оспорює неотримання ним компенсації заробітку, втраченого внаслідок стійкого зниження працездатності, здійснення якої за рахунок держави залежить від рішення суб`єкта владних повноважень, а отже спір має вирішуватись в порядку адміністративного судочинства.
Наявність чи відсутність підстав для відшкодування позивачу втраченого заробітку не може встановлюватись судами загальної юрисдикції через спеціальних статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та спеціально визначений порядок реалізації прав таких осіб на соціальних захист.
Аналогічні правові висновки зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі №686/23445/17 та Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 643/6549/20; провадження № 61-8853св20.
За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 19, п.1 ч.1 ст. 255, ст.ст. 352-352 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області, Лозівська місцева прокуратура Харківської області про відшкодування шкоди, -закрити у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А. Мицик