КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/753/2021
Справа 2-675/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі судді Соловей Г.В., постановлену в м. Фастів 12 жовтня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернувся до суду із даною заявою, просив замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у справі № 22-ц-4125/11, видати дублікати виконавчих листів про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Посилався на те, що 26 квітня 2011 року Фастівський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 22-ц-4125/11 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 507/П/2006-840 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» і видав виконавчі листи.

05 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 507/П/2006-840 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень та з Єдиного реєстру боржників, виконавчі провадження щодо боржників відсутні, згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору про відступлення права вимоги, оригінали виконавчих листів передані банком до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не були. Таким чином, оригінали виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у заявника та первісного стягувача відсутні і заборгованість за кредитним договором не погашена.

Наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідоме та можливість їх встановлення відсутня, отже виконавчі листи стягувачем втрачено. Перебування первісного стягувача ПАТ КБ «Надра» у процедурі ліквідації в період втрати виконавчого листа та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважною причиною для поновлення цього строку.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року заяву задоволено, замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» по справі № 2-675/11 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором № 507/П/2006-840; видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-675/11 на виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2011 року щодо стягнення з боржників на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за договором № 507/П/2006-840 та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів.

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги наводила положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судову практику Європейського суду з прав людини, ст. 3, 433, п. 17.4 Розділу VІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Вказувала, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт відступлення права вимоги саме за кредитним договором № 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року, а також відсутні письмові повідомлення про відступлення права вимоги, які б надсилались на адресу боржника та поручителя.

Зазначала, що судом задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» всупереч п. 17.4 Розділу VІІІ Перехідних положень ЦПК України, враховуючи, що з дати набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2011 року по чергову дату звернення ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» із заявою, а саме по серпень 2020 року, минуло 9 років. При цьому безпосередньо ПАТ «КБ «Надра», а також уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом цього часу (вже після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання) неодноразово звертались з вимогою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків і судовими рішеннями неодноразово було встановлено, що причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання надумані та не поважні.

Не погоджувалася із висновками суду, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» було об`єктивно позбавлено можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, а відтак строк пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню, вважала ці висновки незаконними, оскільки під час укладення договору відступлення права вимоги за кредитним договором заявником зроблено попередній аналіз усіх можливих ризиків. З огляду на це такі причини не можна вважати об`єктивними і ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» під час укладення договору відступлення прав вимоги знало, розуміло та володіло інформацією щодо відсутності виконавчих листів.

Вказувала, що в заяві ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не надало суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа. Такий доказ, як лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», є сумнівним, оскільки лист не містить дати, номеру, а також відомостей, на який саме запит уповноважена особа надає відповідь.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та подав письмові пояснення по справі.

Заявник ТОВ «ФК Інвест Хаус» направив до суду клопотання про перенесення судового засідання, посилаючись на погані погодні умови і ускладнення руху транспорту. Суд апеляційної інстанції, вивчивши заявлене клопотання, на підставі ст. 372 ЦПК України, продовжив розгляд справи у відсутності даного учасника справи, визнавши причини неявки в судове засідання представника заявника неповажними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2011 року в справі № 2-675/11 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року в сумі 22490,14 доларів США, що еквівалентно 177622,63 грн. та судові витрати (а. с. 45 - 47 т. 1).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2011 року рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року в розмірі 7819,26 доларів США, що еквівалентно 61757,67 грн., що складається із 6132 доларів США, що еквівалентно 48432 грн.; простроченої заборгованості по процентах за користування кредитом - 1148 долари США, що еквівалентно 9066,66 грн., простроченої заборгованості по сплаті комісії в сумі 539,26 долари США, що еквівалентно 4259,01 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» пеню за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором в сумі 30000 грн. В задоволені позову до ОСОБА_2 про стягнення пені відмовлено. Стягнуто з відповідачів солідарно на користь банку судові витрати в розмірі 1820 грн. (а. с. 77 - 82 т. 1).

На а. с. 88 т. 1 знаходиться копія заяви ПАТ «КБ «Надра» від 03 квітня 2015 року про видачу виконавчих листів у справі № 2-675/2011за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В матеріалах страви (обкладинка том 1) мається відмітка про те, 26 грудня 2011 року було отримано 3 виконавчі листи.

На а. с. 95, 96 т. 1 містяться копії виконавчих листів, виданих Фастівським міськрайонним судом Київської області 20 квітня 2015 року у справі № 2-675/11 на кожного з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 окремо. Зазначено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання - 11 липня 2012 року.

В січні 2016 року ПАТ «КБ «Надра» зверталося до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а. с. 92 - 93 т. 1); ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2016 року заяву задоволено та поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-675/11 від 20 квітня 2015 року на виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 квітня 2011 року (а. с. 138 т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 травня 2016 року ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2016 року скасовано, передано питання на новий розгляд до того ж суду (а. с. 165 - 167 т. 1).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 грудня 2016 року, заяву ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишено без задоволення (а. с. 187 - 189, 238 - 241 т. 1).

В січні 2017 року ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І.О. зверталося до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (а. с. 245 - 246 т. 1).

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2017 року заяву ПАТ «КБ «Надра» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишено без задоволення (а. с. 17 - 18 т. 2).

05 березня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» уклали договір № GL2N79375 про відступлення права вимоги, за умовами якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а. с. 24 - 25 т. 2).

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами, який є додатком № 1 до договору № GL2N79375 про відступлення права вимоги, в тому числі на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» передано право вимоги до боржника/заставодавця ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за кредитним договором № 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року і договором поруки б/н від 18 травня 2006 року (а. с. 26 т. 2, зворот).

На а. с. 29 т. 2 знаходиться копія акту приймання-передачі оригіналів документів від 05 березня 2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», згідно якого новому кредитору передано кредитну справу 507/П/2006-840 щодо ОСОБА_1 , в тому числі оригінали кредитного договору 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року, договору поруки від 18 травня 2006 року, договору застави від 18 травня 2006 року та матеріали претензійно-позовної роботи.

На а. с. 31 знаходиться копія листа без дати за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на ім`я ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» щодо надання інформації про наявність оригіналів виконавчих документів у ПАТ «КБ «Надра» по кредитним договорам, право вимоги за якими було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Повідомлено, що всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «Надра», передано ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» при укладенні договору про відступлення прав вимоги за актом приймання-передачі оригіналів документів до вищевказаних договорів; отже всі наявні в ПАТ «КБ «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» за вказаним актом; таким чином, у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» кредитними договорами і інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

На а. с. 32 - 33 т. 2 знаходяться роздруківки з сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень за параметрами пошуку по боржникам « ОСОБА_1 », « ОСОБА_2 » та стягувачу з кодом (ПАТ «КБ «Надра»), записів не знайдено.

На а. с. 34 - 35 т. 2 знаходиться роздрукована інформація з Єдиного реєстру боржників за запитом по боржникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інформація по даним особам відсутня.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Такий правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13 та в подальшому підтримана Верховним Судом у його постановах, зокрема від 07 вересня 2020 року у справі № 1328/6512/12.

Таким чином, оскільки до ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» перейшли права вимоги кредитора за кредитним договором 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року та договором поруки б/н від 18 травня 2006 року відповідно до договору про відступлення прав вимоги № GL2N79375 від 05 березня 2020 року, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість доводів заявника та необхідність задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

Доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт відступлення права вимоги саме за кредитним договором 507/П/2006-840 від 18 травня 2006 року, спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами, який є додатком № 1 до договору № GL2N79375, та актом приймання-передачі оригіналів документів, та відхиляються апеляційним судом.

Крім того, не ґрунтуються на вимогах закону доводи відповідача в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи відсутні письмові повідомлення про відступлення права вимоги, які б надсилались на адресу позичальника та поручителя, оскільки дані обставини не встановлюються судом при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Разом із тим, задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист втрачено, що підтверджується листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відсутність оригіналів виконавчих документів за відступленими кредитними договорами і відсутність інформації про їх місцезнаходження; новий стягувач ТОВ «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» був об`єктивно позбавлений можливості пред`явити виконавчий лист до виконання, а відтак строк пропущено з поважних причин і підлягає поновленню.

Апеляційний суд не може погодитися із даними висновками, виходячи із наступного.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2011 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом із тим докази пред`явлення виконавчих листів щодо боржників до виконання в матеріалах справи відсутні.

Докази переривання із моменту набрання чинності рішенням суду першої інстанції встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку пред`явлення виконавчого листа, дублікат якого просить видати заявник, ним під час розгляду справи судом першої інстанції також подано не було.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа відносно боржника ОСОБА_1 і поновлюючи строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції фактично погодився із доводами заявника про втрату виконавчого документа, не перевіривши цих обставин і не встановивши, якими доказами це підтверджується.

Так, обґрунтовуючи втрату оригіналу виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , заявник ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» посилався на його відсутність в акті приймання-передачі оригіналів документів від 05 березня 2020 року, інформацію з АСВП про відсутність виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 та лист ПАТ «КБ «Надра» про відсутність як оригіналів виконавчих документів, так і інформації про їх місцезнаходження.

Разом із тим, суд помилково ототожнив саму лише відсутність у первісного стягувача оригіналу виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_1 , що підтверджується зазначеними доказами, із втратою ним вказаного виконавчого документа, а отже обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими, фактично є недоведеними.

Апеляційний суд враховує, що в матеріалах справи відсутні акти проведення перевірки ПАТ «КБ «Надра» щодо наявності виконавчих документів, матеріали службових розслідувань у випадку виявлення втрати, і до часу укладення договору про відступлення права вимоги 05 березня 2020 року ці обставини самим банком не встановлювались.

При цьому доводи заявника про обставини ліквідації ПАТ «КБ «Надра», що вплинуло на факт втрати ним оригіналів виконавчих листів та пропущення процесуальних строків, є неспроможними та ґрунтуються на припущеннях, що не було враховано судом першої інстанції.

Апеляційний суд приймає до уваги, що судове рішення набрало законної сили 19 липня 2011 року, із заявою про видачу виконавчого листа позивач ПАТ «КБ «Надра» (первісний кредитор) звернувся лише у квітні 2015 року після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, і ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2016 року ПАТ «КБ «Надра» відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу в цій справі.

Із аналогічною заявою про поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у цій справі звертався також Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», і ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Вказані ухвали набрали законної сили.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника.

Апеляційний суд враховує, що згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В даному випадку, оскільки первісним кредитором ПАТ «КБ «Надра» не було вжито всіх заходів, щоб з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у справі за власним позовом і вчасно отримати виконавчі листи, враховуючи, що процедура ліквідації банку розпочалась через декілька років після набрання чинності рішенням суду, питання поновлення пропущеного строку первісному кредитору було предметом судового розгляду в 2016 та 2017 році і залишено без задоволення, апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення пропущеного строку і новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», якому в березні 2020 року передано право вимоги від недобросовісного позивача.

Крім того, судом першої інстанції залишено поза увагою, що лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» щодо відсутності в ПАТ «КБ «Надра» оригіналів виконавчих листів, а також роздруківка з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Автоматизованої системи виконавчого провадження не є належними та достатніми доказами втрати отриманих ПАТ «КБ «Надра» оригіналів виконавчих листів.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, та з урахуванням пропуску визначеного Законом України «Про виконавче провадження» строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» в цій частині, а отже вона була задоволена судом першої інстанції безпідставно.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа не може вважатися законною і обґрунтованою, не може залишатися в силі та підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заяви в цій частині.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду в частині задоволення вимог про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України - скасуванню, оскільки постановлена за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та порушенням норм процесуального права, із прийняттям нової постанови про залишення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку без задоволення.

В частині задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження ухвала суду є законною, обґрунтованою і не підлягає скасуванню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа і поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа скасувати і прийняти нову постанову.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання по справі № 22-ц-4125/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

В іншій частині ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.