КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7012/2021
справа № 752/9072/16-ц
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Вавдійчика Богдана Павловича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року, постановлену суддею Кахно І.А. у цивільній справі за заявою Вавдійчика Богдана Павловича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - акціонерне товариство «Сбербанк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2021 року Вавдійчук Б. П. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованою тим, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 червня 2020 року у справі № 752/9072/16-ц задоволено заяву ПАТ «Сбербанк» про видачу виконавчого листа. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 22 лютого 2016 року, ухваленого у складі одного третейського судді Яворської Н. М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року в розмірі 5 851 308,70 грн., із яких: заборгованість за кредитною лінією - 4 700 000,00 грн., проценти за користування кредитом, які нараховані за період з 11 вересня по 25 листопада 2015 року - 1 151 308,70 грн., а також суми сплаченого третейського збору в розмірі 25 500,00 грн. Заявник вважає, що обов`язок ОСОБА_2 щодо сплати на користь АТ «Сбербанк» суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року в розмірі 5 851 308,70 грн. наразі відсутній повністю у зв`язку з його припиненням. Частина заборгованості перед АТ «Сбербанк» за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року була задоволена за рахунок продажу майна ПП «Фірма «Фармація», поручителем якого є ОСОБА_2 , у процедурі ліквідації, що відповідно до частини першої статті 599 ЦК України є підставою для припинення зобов`язань та визнання їх погашеними. Інша частина кредиторських вимог за вказаним кредитним договором, що не були задоволені за недостатністю майна боржника, були визнані судом погашеними з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тобто в цій частині зобов`язання припинились в силу закону. Крім того, зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року у будь-якому випадку припинились і перестали існувати як такі, починаючи з 30 травня 2019 року - з моменту внесення запису про припинення ПП «Фірма «Фармація» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд визнати виконавчий лист у цивільній справі № 752/9072/16-ц, виданий 03 вересня 2018 року Голосіївським районним судом міста Києва на примусове виконання ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 08 червня 2020 року, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк» суми заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року в розмірі 5 851 308,70 грн., із яких: заборгованість за кредитною лінією - 4 700 000,00 грн., проценти за користування кредитом, які нараховані за період з 11 вересня по 25 листопада 2015 року - 1 151 308,70 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року в задоволенні заяви Вавдійчика Богдана Павловича в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - акціонерне товариство «Сбербанк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник заявника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та вимоги заяви задовольнити, мотивуючи тим, що обов`язок зі сплати заборгованості у ОСОБА_2 перед банком наразі відсутній повністю у зв`язку з його припиненням, а оскаржувана ухвала є неправомірною, незаконною, необґрунтованою та має бути скасована з одночасним ухваленням судового рішення про задоволення заяви.

Представник АТ «Сбербанк» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без задоволення.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки заявник суду не повідомила. Адвокат Вавдійчик В.Д. надіслав до суду повідомлення про розірвання договору з ОСОБА_2 і припинення повноважень представника.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги заяви необґрунтовані, не підтверджені належними доказами.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08 червня 2020 року у справі № 752/9072/16-ц задоволено заяву ПАТ «Сбербанк» про видачу виконавчого листа. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 22 лютого 2016 року, ухваленого у складі одного третейського судді Яворської Н. М., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Сбербанк», правонаступником якого є АТ «Сбербанк», суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 27-Н/13/66/КЛ-КБ від 24 жовтня 2013 року в розмірі 5 851 308,70 грн., із яких: заборгованість за кредитною лінією - 4 700 000,00 грн., проценти за користування кредитом, які нараховані за період з 11 вересня по 25 листопада 2015 року - 1 151 308,70 грн., а також суми сплаченого третейського збору в розмірі 25 500,00 грн.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь - якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально - правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально - правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь - яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заявник не надала суду належних та допустимих та достатніх доказів виконання нею своїх зобов`язань за виконавчим листом, а тому підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню немає.

Припинення ПП «Фірма «Фармація» не припиняє обов`язку заявника як поручителя, оскільки кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя до припинення юридичної особи боржника. Доказів виконання зобов`язання заявником не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Вавдійчика Богдана Павловича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 червня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: