Справа № 454/1610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Чернявського Р.І.,

представника відповідача Єлізарової Н.І.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград», за участю третьої особи Директора Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарнної допомоги м.Червоноград» ОСОБА_6 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд та просить визнати незаконним та скасувати наказ від 18.05.2020р. про її звільнення з посади сестри медичної загальної практики - сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини, у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України; поновити її на посаді та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує наступним.

Вважає звільнення незаконним, оскільки при вивільненні позивачки не було враховано переважне право на залишення на роботі.

Так, в неї стаж роботи сестри медичної з 1995 року по 2020 рік, їй присвоєна вища категорія зі спеціальності сестринська справа, в неї на утриманні є неповнолітня дитина.

На її запит відповідачем не надано доказів того, чи дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, докази її відмови від переведення на іншу роботу або відсутності можливості перевести її на іншу роботу на тому ж підприємстві, чи не користувалася вона переважним правом на залишення на роботу та чи попереджена вона за два місяці про наступне вивільнення.

У зв`язку з незаконним звільненням, вона підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також, позивачкою наведено розрахунок середньомісячного і середньоденного її заробітку на посаді сестри медичної.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та навели суду обставини, викладені в позові.

Представник відповідача позову не визнала та подала відзив на позовну заяву, в якому вказала, що оплата праці лікарів та медичних сестер безпосередньо залежить від кількості підписаних декларацій пацієнтами з кожним конкретним лікарем.

Оскільки кількість посад медичних сестер значно перевищувала кількість штатних посад лікарів, які надають первинну медичну допомогу, впродовж двох місяців проводилася оцінка діяльності медичних сестер.

За наслідками оцінки встановлено, що одна медична сестра не задіяна в повному обсязі, що не відповідає принципам раціонального використання робочого часу та коштів, спрямованих на оплату праці.

31.01.2020р. наказом внесено зміни в шатний розпис та з 18.05.2020р. скорочено: дві штатні одиниці сестри медичної загальної практики - сімейної медицини амбулаторії загальної практики - сімейної медицини (далі по тексту ЗПСМ) м.Соснівка; одну штатну одиницю сестри медичної ЗПСМ відділення ЗПСМ; дві штатні одиниці реєстратора медичного; одну штатну одиницю оператора комп`ютерного набору.

Представником від імені трудового колективу при укладенні колективного договору було обрано ОСОБА_2

28.02.2020р. створено комісію з оптимізації штату підприємства.

16.03.2020р. прийнято рішення про визначення ОСОБА_1 як працівника, що підлягає звільненню.

Профспілкова організація на підприємстві не створювалася, про членство працівників в інших профспікових організаціях адміністрація не повідомлялася, а тому погодження звільнення не здійснювалося.

16.03.2020р. ОСОБА_1 була повідомлена про прийняте комісією рішення про її звільнення з 18.05.2020р., у випадку її відмови від запропонованого працевлаштування на вакантну посаду сестри медичної педіатричного відділення на неповний робочий час.

У зв`язку з відмовою позивачки від вказаної посади, останній було вручено повідомлення про скорочення штату та її звільнення з 18.05.2020р.

Ознайомившись із текстом попередження, остання повідомила комісію про те, що бажає проконсультуватися перед підписанням та покинула приміщення комунального підприємства. Надалі позивачка телефоном повідомила про свою відмову підписувати попередження, про що було складено акт.

18.05.2020р. позивачка ознайомилася з наказом про її звільнення, однак відмовилася від підписання такого.

Щодо визначення працівників, які підлягали звільненню, зазначила, що серед 34 осіб було виключено з обговорення 7 працівників, щодо яких встановлена заборона звільнення.

Якість роботи медичного персоналу, в тому числі сестер медичних, щомісячно оцінюється безпосереднім керівником з визначенням середнього балу.

Згідно зведеної картки оцінки якості роботи сестер медичних за 2019 рік, та за січень-лютий 2020 року, в ОСОБА_1 найнижчий бал, а саме найнижча продуктивність праці.

В роботі останньої виявлено численні недоліки, які складають 64% всіх виявлених порушень за вказаний період.

Саме з врахуванням наведеної інформації комісією визначено позивачку такою, що підлягає звільненню.

В позивачки трудовий стаж на даному підприємстві не перевищує стажу решти працівників, оскільки Комунальне підприємство створене 01.02.2018р.кваліфікаційна категорія позивачки не є поняттям, тотожним Кваліфікації в розумінні ст.42 КЗпП України.

Жодного переважного права залишення на роботі позивачки не встановлено.

Витребовувані позивачкою та її представником документи були їм надані.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

20.07.1995р. ОСОБА_1 прийнята на посаду медсестри Червоноградської центральної міської лікарні, надалі її посада була перейменована на «сестра медична», 27.06.2018р. вона переведена на посаду сестри медичної загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини, що стверджується витягом з трудової книжки.

З копії посвідчення встановлено, що 25.03.2011р. ОСОБА_1 присвоєна вища кваліфікаційна категорія зі спеціальності сестринська справа. 28.03.2016р. дану кваліфікацію продовжено до 28.03.2021р.

В позивачки є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження.

Згідно висновку з оцінки задіяності медичних сестер загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини, як мінімум одна медична сестра загальної практики сімейної медицини не задіяна в повному обсязі при наданні первинної медичної допомоги лікарями.

З обґрунтування необхідності скорочення чисельності та штату працівників вбачається, що штатним розписом відділення загальної практики - сімейної медицини передбачено 28 ставок лікаря, що надає первинну медичну допомогу. В одночас, сестри медичної передбачено 32,25 ставок. За наслідками оцінки задіяності сестер медичних встановлено, що одна медична сестра не задіяна в повному обсязі.

Відповідно до оцінки якості роботи сестри медичної загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини, середня оцінка ОСОБА_1 за 2019 рік складає 46,6 та є найменшою в порівнянні з іншими медичними сестрами. Також, оцінка позивачки за січень 2020 року становить 51, за лютий 2020 року - 51, що також є найнижчим показником.

З аналізу роботи медичних сестер відділення загальної практики - сімейної медицини встановлено, що ОСОБА_1 зафіксовано наступні недоліки в роботі:

- за 2019 рік: 10.01.2019р. - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму, недотримання обладнання робочого кабінету; 20.02.2019р. - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму, недотримання обладнання робочого кабінету; 06.03.2019р. - порушення трудового розпорядку, недотримання деонтологічних принципів до старшої медичної сестри; 26.04.2019р. - несвоєчасне оформлення звіту по медикаментах; 18.06.2019р. - неправильне зберігання медичного обладнання, порушення правильності сусідства в шафці з медикаментами, недотримання правил етики та деонтології; 06.07.2019р. - недотримання вимог санітарно-епідеміологічного режиму в кабінеті, не замінено дезінфекційні засоби;

- за 2020 рік: 24.01.2020р. - недотримання деонтологічних принципів, недотримання правил внутрішнього розпорядку; 26.02.2020р. - недотримання технології догляду за хворим, недотримання санітарно-епідеміологічного режиму.

Наказом №7 від 31.01.2020р. з метою упорядкування організаційно-штатної структури Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» та встановленням факту нераціонального використання бюджетних коштів через неповноцінну навантаженість деяких працівників внесено зміни до штатного розпису підприємства і крім інших, з 18.05.2020р. скорочено одну штатну одиницю сестри медичної загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини.

17.02.2020р. уповноважена трудовим колективом КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» ОСОБА_2 висловилася про доцільність скорочення чисельності та штату працівників та рекомендувала створити спеціальну комісію з оптимізації штату підприємства, на вирішення якої поставити питання визначення конкретних працівників, посади яких скорочуються, що підлягають звільненню на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Наказом №12 від 28.02.2020р. з метою упорядкування організаційно-штатної структури Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» та визначення працівників, що підлягатимуть звільненню у зв`язку із скороченням, створено спеціальну комісію з оптимізації штату та затверджено її склад.

З протоколу від 16.03.2020р. встановлено, що комісією з оптимізації штату, вирішено звільнити на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату чисельності працівників, ОСОБА_1 , з огляду на низьку продуктивність праці та наявність зафіксованих випадків недотримання деонтологічних принципів та правил внутрішнього трудового розпорядку, технології догляду за хворими і санітарно-епідеміологічного режиму.

16.03.2020р. ОСОБА_1 попереджено про її звільнення з 18.05.2020р. у випадку відмови від працевлаштування на посаду сестри медичної педіатричного відділення на неповний робочий день.

З акта №1 від 16.03.2020р. встановлено, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що вона підлягає звільненню, оскільки відмовилася від запропонованої їй посади сестри медичної виписки листків непрацездатності педіатричного відділення КП «ЦПМСД», проте остання відмовилася підписувати вказане попередження.

Наказом №35-к/тр від 18.05.2020р. ОСОБА_1 була звільнена з посади сестри медичної загальної практики сімейної медицини відділення загальної практики - сімейної медицини у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червонограда».

З акта №2 від 18.03.2020р. встановлено, що ОСОБА_1 ознайомилася з наказом №35-к/тр від 18.03.2020р., згідно якого вона підлягає звільненню на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, однак остання після ознайомлення відмовилася від зазначення свого підпису про це.

Свідок ОСОБА_4 , яка є головною медичною сестрою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград», в судовому засіданні показала, що позивачка неякісно виконувала свої функції, не допомагала лікарю здійснювати лікування, лікар виконувала роботу, яка не належить до її функцій. Вона неодноразово проводила розмови з позивачкою з цього приводу.

З приводу скорочення було досліджено якість роботи всіх медичних сестер і рішення про звільнення позивачки було прийнято не одноособово.

З моменту створення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» функції медичної сестри суттєво змінилися, з`явилося нове обладнання, потрібно було нові навики тощо.

В основному всі медичні сестри на належному рівні володіють необхідними техніками сестринської справи.

Скорочення в підприємстві відбувалося двічі.

Свідок ОСОБА_5 , яка є старшою медичною сестрою відділення загальної практики - сімейної медицини КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград», в судовому засіданні показала, що до роботи позивачки ОСОБА_1 час-від-часу виникали претензії, оскільки остання відмовлялася виконувати відведені їй завдання. З нею були проведені бесіди щодо невиконання своїх обов`язків.

Оцінки, які виставляються медичним сестрам, не впливають на їх заробітну плату. З результатами такого оцінювання медичних сестер не ознайомлювали.

Після створення КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» в них суттєво збільшився об`єм роботи, так як до того вони більше працювали з документами, а після створення центру з`явилося багато обладнання.

На даний час працює 31 медична сестра, до скорочення було 32.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої

статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, провадження № 11-431асі18.

Судом встановлено, що на підприємстві дійсно відбулося скорочення штату та чисельності працівників.

Відповідач своєчасно та належним чином повідомив позивача про наступне вивільнення, запропонував вакантну посаді сестри медичної виписки листків непрацездатності педіатричного відділення.

Позивачка не надала згоди на таке переведення та не подала письмової заяви про таке переведення.

Також, підприємством проведено порівняльний аналіз, для чого створено спеціальну комісію, якою враховано переважне право на залишення на роботі працівників, досліджено якість роботи всіх сестер медичних за 2019 рік та січень-лютий 2020 року та визначено, що найнижча якість роботи за цей період в позивачки.

Погодження вивільнення ОСОБА_1 не відбувалося, оскільки остання не є членом профспілкової організації.

Таким чином, наведені позивакою обставини, як підстава скасування наказу про її звільнення, не знайшли свого обґрунтування.

Викладені позивачкою вимоги та мотиви на їх обґрунтування свідчать про небажання останньої припиняти трудову діяльність, проте не доводять незаконності її звільнення.

Оскільки судом не встановлено жодних підстав скасування оскаржуваного наказу про звільнення позивачки, то вимоги про її поновлення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та витрат на правову допомогу також не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград», за участю третьої особи Директора Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» ОСОБА_6 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Центр первинної медико-санітарнної допомоги м.Червоноград», , місцезнаходження: вул.Івасюка,8, м.Червоноград, Львівська область.

Третя особа: Директор Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Червоноград» ОСОБА_6, адреса: вул.Івасюка,8, м.Червоноград, Львівська область.

Повне судове рішення складено 08.02. 2021р.

Головуючий: М. Я. Адамович