Дата документу 14.06.2021
Справа № 334/3929/21
Провадження № 2-н/334/530/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання», звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2019 року по травень 2020 року у розмірі 7 888,80 грн., 3% річних у розмірі 330,00 грн. та інфляційних витрат у розмірі 790,21 грн.

Суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 30 ЦПК Українипозови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.04.2019 року №638/1988/17 провадження №61-30812св18.

Так, з заяви ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість по оплаті за постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації, яка міститься на офіційнійсторінці Запорізької міської ради: https://zp.gov.ua/uk/page/perelik-vulic-mista-zaporizhzhya, вул. Читинська, територіально відноситься до Шевченківського району м. Запоріжжя.

Таким чином, з доданих до заяви документів вбачається, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України , у зв`язку з чим, суд на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України відмовляє у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставівикладеного,керуючисьст.ст.163,165,166 ЦПК України, суд

Керуючись ст. ст. 27, 28, 42, 163, 165, 166, 167 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у наказному провадженні після усунення її недоліків.

Суддя: Коломаренко К. А.