ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5291/20 Номер провадження 22-ц/814/364/21Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі головуючого судді Абрамова П.С., суддів Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,

При секретарі Зеленській О.І.

З участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Самойленка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 року ухваленого суддею Предоляк О.С. в період часу 17:13:07 до 18:20:42 , та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2020 року ухваленого суддею Предоляк О.С

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У своєму позові прохав, стягнути з ОСОБА_2 на свою користь майнову шкоду у розмірі 37501, 10 грн, що складається з вартості оперативного лікування, з застосуванням медикаментозного лікування; стягнути моральну шкоду в розмірі 40000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.11.2020 року провадження у справі за вимогами про стягнення моральної шкоди закрито.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.11.2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 3850 грн.

короткого змісту вимог апеляційної скарги;

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 прохає скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 листопада 2020 року та додаткове рішення суду від 19.11.2020 року повністю та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

У своїй скарзі апелянт зазначає, що вважає рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.11.2020 року незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, їх неправильним застосуванням.

Вказує, що суд першої інстанції відмовляючи в позовних вимогах виходив з того, що згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого не можливо встановити, що причиною для оперативного лікування слугували отримані тілесні ушкодження, зазначені у висновку судово-медичної експертизи №59, у вигляді закритого перелому кісток носа, оскільки із медичної карти хворого основне захворювання: хронічний двобічний гнійно-поліпозний риносинусіт, стадія загострення.

Однак, апелянт зазначає, що в зазначеному в виписці із медичної карти стаціонарного хворого від 05.07.2020 року в п. 6 міститься повний діагноз.

Крім того, не погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо недотримання позивачем рекомендацій лікаря.

Звертає увагу не те, що було зроблено запит до ЛДЦ «Приватна клініка «Безега і Ко» м. Полтава з питанням «чим була викликана необхідність оперативного втручання 03 05.07.2020 року.

Вказує, що згідно відповіді ЛДЦ «Приватна клініка «Безега і Ко» необхідність хірургічного втручання виникла в наслідок післятравматичних змін зовнішнього носу та носової переділки, котрі стали причиною формування хронічних захворювань.

Вважає додаткове рішення суду першої інстанції необґрунтованим, не справедливим, таким що постановлене з порушенням та неправильним застосуванням норм ЦПК України.

Зазначає, що при подачі відзиву відповідач вказував на очікування понести витрати на правничу допомогу адвоката Самойленко М.О. за підготовку та подання до суду заперечень щодо наведених спростувань позивача у відповіді на відзив в розмірі 1000 грн., при цьому заперечень на відзив не подавалося.

Також вказує, що відповідач у своєму відзиві вказує на очікування понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката Самойленко М.О. за участь останнього в судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями та за участь в одній процесуальній дії поза судовим засіданням в розмірі 400,00 грн.

Однак, апелянт звертає увагу на те, що відбулося лише два судових засідання в порядку спрощеного позовного провадження, перше- 28.10.2020 року, коли ним було отримано копію відзиву на позов та друге- 11.11.2020 року, коли було постановлено рішення.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якому прохає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2020 року.

У відзиві зазначає, що позивачем по справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження винних дій відповідача.

Вказує, що на запитання представника відповідача позивачем не заперечувалася наявність у нього хронічної хвороби та недотримання рекомендацій лікаря щодо заборони паління.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.11.202018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Цивільний позов прокурора задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради в місцевий бюджет М. Кременчука на р/р 0008 в ГУДК України в Полтавській області, , код платежу 24060300 кошти витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_1 у сумі 416,93 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.04.2019 року вирок Автозаводського районного суду м. Кременчук від 08.11.2018 року щодо ОСОБА_2 змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2485,35 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

В іншій частині залишено вирок без змін.

Судами було встановлено , що 11.01.2018 року, близько 21 години, ОСОБА_2 знаходячись біля торгівельного павільйону на площі Перемоги в м. Кременчуці, взяв металеву палицю, з якою підійшов до ОСОБА_1 , після чого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, декілька разів ударив його по голові та обличчя металевою палицею, від чого ОСОБА_1 упав на асфальтно-бетонне покриття площі та схопив руками металеву палицю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 декілька ударів ногами по тулубу, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носа, синців в міжбрівній ділянці з переходом на спинку носа, на нижній повіці лівого та правого ока, в лівій виличній ділянці, на грудній клітині в проекції 6-го ребра зліва по переднє-підпахвовій лінії, які утворилися від неоднократної дії тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відмовляючи в задоволенні цивільного позову заявленого в кримінальному провадженні , судом встановлено , що потерпілим не було надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат на проведену операцію ріносептопластики , а майбутні збитки не можуть відшкодовуватися.

В липні 2020 року ОСОБА_1 проведено оперативне лікування з застосуванням медикаментозного лікування, а саме риносептопластика, шейверна конхоомія задніх кінців нижніх носових раковин, вазотомія нижніх носових раковин, мікрогайморотомія двобічна, ендоназальна, полівпоетмоїдотомія, двобічна шейверна палатинопластика.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення понесених витрат на лікування місцевий суд дійшов висновку, що надані позивачем докази не містять відомостей щодо конкретної медичної послуги , що позбавляє суд «поза розумним сумнівом» встановити наявність причинно наслідкового зв`язку між завданням 11.01.2018 року тілесними ушкодженнями та проведеним 03.07.2020 року оперативним втручанням.

Апеляційний суд вважає, що висновки місцевого суду про відмову в задоволенні позовних вимог є помилковими.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У пункті другому постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» викладена правова позиція, відповідно до якої шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною шостою статті 82 ЦПК України передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання , що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина друга зазначеної статті).

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя).

Як зазначено вище , обставини щодо неправомірності дій, причинно-наслідкового зв`язку та вини відповідача в частині заподіяння відповідачем ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_1 встановлені вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.11.2018 року.

Також жодних сумнівів не викликає факт проведення в липні 2020 року в ЛДЦ « Приватна клініка « Безега і К» з 03.07.2020 року по 05.07.2020 року хірургічного втручання в наслідок післятравматичних змін зовнішнього носу та носової переділки, які в свою чергу стали причиною формування хронічних захворювань порожними носу та придаткових пазух носа.

В ході розгляду справи сторони жодних інших доказів на спростування факту , що вказане хірургічне втручання не знаходиться в причинно наслідковому зв`язку з фактом побиття ОСОБА_3 позивача у справі не надано.

Таким чином висновки місцевого суду про відсутність причинно наслідкового зв`язку між фактом заподіяння шкоди та проведеним медичним лікуванням є невірним.

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України . Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Із виписки із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що позивачу справі було видано лікувальні рекомендації, які включають в себе прийом медичних засобів : лораксон, ітраконазол, флапамідез, спарклін, флікс,, трахісан, діакарб та інші.

Позивачем надано докази на підтвердження вартості проведеного лікування , зокрема безпосередньо саме медичне втручання вартувало 29 800 грн., що підтверджується копією амбулаторної картки хворого та копіями товарних чеків від 03.07.2000 року на суму 24500 грн та 5300 грн.

Також позивачем надано докази на оплату як консультативних висновків так і на оплату рекомендованих йому медикаментів : чеки від 07.07.2020 року на суму 393,30 грн, від 05.07.2020 року на суму 3045 грн., від 13.07.2020 року на суму 723 грн., від 03.07.20 на суму 24500, від 03.07.20 на суму 5300, 24.06.20 на суму 600грн., та 300 грн., від 04.07.20 року на суму 402 грн. 70 коп. , здача аналізу на ковід- 19 - 360 грн., 13.07.20 60 грн.) ( а. с. 17- 23)

Зазначені витрати підлягають відшкодуванню в повному об`ємі.

Позивач також прохає відшкодувати на його користь витрати на проїзд автобусом з м. Кременчука до м. Полтави 24.06.2020 року на суму 200 грн.,( консультація) 03.07.200 року( день проведення операції) витрати на заправку автомобіля в сумі 499 грн.80 коп., оплати послуг автостоянки в м. Полтаві 05.07.2020 року на суму 25 грн. ( виписка з лікарні) та заправку пальним автомобіля на суму 489 грн. 80 коп. 13.07.2020 року. ( консультація).

Суд вважає, що ці витрати є додатковими ( в розумінні ст. 1185 ЦК України) та в цій частині позовні вимоги підлягають також задоволенню .

Таким чином позовні вимоги про стягнення 37501,10 коп. є обґрунтованими.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені мотиви , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У частині восьмій статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених судових витрат. Було зазначено орієнтований розмір понесених судових витрат на суму 6000 грн. , до матеріалів справи долучено ордер адвоката, копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та договір про надання правничої допомоги , та розрахунок фактично понесених витрат на загальну суму 4700 грн. ( а. с. 52-54).

Зазначений розрахунок є цілком обґрунтованим , щодо часу та обсягу виконаних адвокатом робіт .

Враховуючи, що позовні вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню на 100 % то і відшкодуванню витрати на надання правової допомоги підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Оскільки ОСОБА_1 за подачу позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. то сплачений судовий збір також підлягає відшкодуванню відповідачем в повному об`ємі.

Апеляційний суд зазначає, що на підставі п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення (п.6 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір») .

Однак враховуючи, що позивачем судовий збір на користь держави сплачений добровільно, клопотань про повернення йому з державного бюджету сплаченого судового збору позивач не заявляв, апеляційний суд вважає, що цей судовий збір підлягає стягненню саме з відповідача у справі. Повертати сплачений судовий збір з державного бюджет на користь позивача та стягувати такий самий судовий збір на користь держави з відповідача є недоцільним.

Також з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за апеляційний розгляд справи, оскільки при подачі апеляційної скарги позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 1261,20 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.3 ч.1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 року та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2020 року- задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 листопада 2020 та додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 листопада 2020 року скасувати .

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду (збитки) у розмірі 37501 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в розмірі 4700 грн. та 840,80 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави за апеляційний розгляд справи 1261,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складений протягом двох діб.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді С.М. Бондаревська

Л.І.Пилипчук