Справа № 185/8003/19
Провадження № 2/185/147/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання - Ольхової К.А., за участю позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ №185/8003/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків,-

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму завданих збитків 293879,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що після смерті матері прийняв у спадщину житловий будинок АДРЕСА_1 ; до квітня 2017 року проживав та був зареєстрований за адресою спадкового домоволодіння, у квітня 2017 року одружився та переїхав проживати до своєї дружини; у спадковому домоволодіння залишився проживати його брат - відповідач по справі, який на свій розсуд вирізав всі металеві конструкції, які були в будинку, в тому числі повністю зруйнував теплицю, вирізав газові котли, дизайнерські вироби. Таким чином, відповідач без належного оформлення спадщини законом самоуправно зруйнував 1/2 частину належного позивачу спадкового майна, чим спричинив збитки у розмірі 293879,36 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що зі змісту позовних вимог та доданих до нього документів вбачається відсутність будь-яких доказів вини відповідача в спричиненні збитків, а також доказів пошкодження спадкового майна відповідачем.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Зазначив, що залишив будинок брату для проживання, коли пішов проживати до дружини, брат проживав у будинку з 2009 року по 2017 рік, він вирізав труби, забрав майно, про що сам вказав позивачу. Позивач звертався до поліції з приводу крадіжки майна: теплиці, огорожі, меблів, котла, проте поліція не відреагувала на звернення позивача. Також позивач повідомив, що батареї вирізав сам.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача, кожен окремо заперечували проти позовних вимог. Представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено доказами, що відповідач завдав збитків позивачу, вина відповідача не доведена. Відповідач в судовому засіданні заперечував те, що завдав збитків спадковому майну, вказав, що деякі речі вкрали, зокрема теплицю, деякі речі виніс сам позивач, а саме батареї, меблі, насос, супутникову антену.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власниками нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності у розмірі 1/2 частки кожен, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, які викладено на нотаріальних бланках серії НАТ 615082, серія та номер: 2-391, та ННН 407205, серія та номер: 2-553, видані 22.03.2016 року та 04.06.2019 року відповідно державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Тимченко О.М. Отримали спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно повідомлення Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 51-6381 від 29.05.2019 року: ОСОБА_4 звертався з письмовою заявою 18.03.2019 року до Павлоградського ВП, за фактом крадіжки майна з буд. АДРЕСА_1 . Заява була зареєстрована до ЖЕО Павлоградського ВП під № 3539, яка потів приєднана до ЖЕО № 3760 від 24.03.2019 року та введена до ЄРДР Павлоградського ВП під № 0000794 від 24.03.2019 року. На теперішній час слідчим СВ Павлоградського ВП, старшим лейтенантом поліції Пахомовою Ю.П., за даним кримінальним правопорушенням тривають слідчі дії.

Згідно висновку експерта № 22 від 17.05.2019 року, вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати для приведення житлового будинку, господарських будівель та споруд до домоволодіння по АДРЕСА_1 в стан, придатний для проживання та експлуатації за призначенням, на 17.05.2019 р. складає 284431 грн, де 56422,43 грн - вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в житловому будинку, прибудовах станом на 17.05.2019 р., 227889 грн - вартість будівництва демонтованих та напіврозвалених господарських будівель і споруд станом на 17.05.2019 р.

Свідок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила суду, що знає позивача та відповідача, вони є сусідами, хлопці проживали по АДРЕСА_1 . Свідок бачила, як за цією адресою навідувались незнайомі люди в різний час доби, бачила там ОСОБА_7 , він там жив, бачила, як він щось заносив у будинок, щось виносив, що саме не бачила.

Свідок, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомила суду, що знає позивача та відповідача, вони є сусідами, бачила, що хтось виносив метал з будинку, люди приходили до двору, вважає, що це друзі ОСОБА_7 . Знає, що була теплиця, тепер немає, сама не бачила, щоб ОСОБА_7 виносив щось з домоволодіння. Свідок також бачила, що приїжджала поліція декілька разів, підходила пропонувала допомогу, на що поліцейські повідомили, що не потребують допомоги, тут посварились брати.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина у заподіянні шкоди (п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди").

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Таким чином, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За встановлених судом обставин та наявних у матеріалах справи доказів, суд вбачає не доведеним той факт, що саме відповідач завдав шкоди відповідно до положень законодавства, оскільки відповідач є співвласником будинку з часу відкриття спадщини; домовленості про порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю сторін не було; не доведена протиправна поведінка відповідача, а саме факт вчинення неправомірних дій направлених на зруйнування теплиці, вирізання газових котлів та демонтування господарських будівель та споруд, металевих конструкцій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за розглядом справи не знайшов свого підтвердження склад деліктного правопорушення відповідача в завданні збитків позивачу, а тому в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди суд відмовляє.

Питання про судові витрати суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків - відмовити в повному обсязі.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення у повному обсязі складено 12 лютого 2021 року.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. О. Врона