Дата документу 16.06.2021
Справа № 937/5595/21
Провадження №2-о/937/455/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Горбачової Ю.В.,

присяжних Раєвська Т.В., Павлова О.М.,

з секретарем с/з Мазуріною О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою директора Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради Резніченка Олександра Леонідовича про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_1 , 2002 року народження, в психіатричне відділення чоловіче,

за участю:

прокурора Остратюк Т.В.,

представника заявника ОСОБА_2 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (мати ОСОБА_1 ) ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, про надання ОСОБА_1 психіатричної допомоги у примусовому порядку. Громадянин ОСОБА_1 , 2002 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений працівниками поліції, у супроводі матері до комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради 15.06.21 р. о 10-00 годині. У 2012 р. отримав важку ЧМТ, знаходився на стаціонарному лікуванні у Запорізькій обласній дитячій лікарні, перебував у комі, після опритомнення пройшов тривалу реабілітацію. Надалі спостерігався дитячим неврологом. Наразі у пацієнта зберігається правобічний спастичний геміпарез та часткова моторна афазія. Зі слів матері з 2012р., під час перебування у дитячій лікарні, у пацієнта почали виникати генералізовані судомні напади з вокалізацією. До лікування був доданий фінлепсин, який хворий продовжив приймати після виписки. Протягом часу хворий змінився за характером, став дратівливий, з`явилися немотивовані напади агресії, почав відмовлятися від прийому таблеток, що одразу провокувало погіршення стану та збільшення частоти нападів. З 2021р. епілептичні напади стали більш тривалі. У лютому 2021р. був госпіталізований до ВРІТ Мелітопольської лікарні ШМД та ІМЛ з епілептичним статусом, потім переведений до неврологічного відділення. Після виписки деякий час приймав ПТ, потім знов почав відмовлятися від лікування. Як повідомила мати пацієнта, тоді ж стала помічати, що хворий іноді розмовляє з неіснуючими людьми, потім стає злісним, перестає реагувати на її звернення, уходить з дому, на вулиці чіпляється до перехожих, поводиться агресивно. Періодично заходив до магазину, що розташований поряд з будинком, влаштовував скандали, погрожував розправою оточуючим. 15.06.21р. в черговий раз зайшов до магазину, почав кричати, кидався на людей, намагався вдарити їх ногами, своєї поведінки не пояснював. В зв`язку з такою поведінкою працівниками поліції, у супроводі матері, був доставлений до Мелітопольського ЗНПД та госпіталізований до п/в чоловічого, відмовився надати згоду на госпіталізацію та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги. При надходженні контакту був недосяжний, відмовлявся від огляду та виконання інструкцій, відмічалися немотивовані спалахи агресії на адресу мед. персоналу. За психічним станом відмовився надати усвідомлену письмову згоду на госпіталізацію та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі, просить її задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Особа, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Суд, вислухавши представника заявника, думку прокурора, яка вважає необхідним задовольнити вказану заяву, думку інших учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «Анатолій Руденко проти України») від 17 квітня 2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 340 ЦПК України до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 2002 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був доставлений працівниками поліції, у супроводі матері до комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради 15.06.21 р. о 10-00 годині.

При надходженні ОСОБА_1 відмовився надати усвідомлену письмову добровільну згоду на обстеження та лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги.

15.06.2021 року був оглянутий ЛКК на предмет госпіталізації до Мелітопольського закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Комісія дійшла висновку, що хворий страждає на виражені розлади особистості та поведінки внаслідок симптоматичної епілепсії з генералізованими судомними нападами після перенесеної важкої ЧМТ у 2012 році. Епізоди затьмарення свідомості в анамнезі.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 15.06.2021 року № 01-02/355 встановлено, що ОСОБА_1 страждає на виражені розлади особистості та поведінки внаслідок симптоматичної епілепсії з генералізованими судомними нападами після перенесеної важкої ЧМТ (2012р.). Епізоди затьмарення свідомості в анамнезі. У зв`язку з наявністю у хворого тяжкого психічного розладу та відсутністю критичної оцінки свого стану, лікування його можливо лише в стаціонарних умовах. Пацієнт продовжує виявляти агресію до мед. персоналу, що розглядається як небезпека для оточуючих, внаслідок чого хворий громадянин ОСОБА_1 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку для подальшого нагляду та здійснення адекватного лікування (а.с.3-4).

У зв`язку з викладеним, аналізуючи обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи висновок лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 258, 263-265, 339-342,430 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

У Х В А Л И В:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Мелітопольський заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги у примусовому порядку задовольнити у повному обсязі.

Госпіталізувати до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 , 2002 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення адекватного лікування та подальшого нагляду.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Ю.В. Горбачова

Присяжні : Т.В. Раєвська

О.М. Павлова