Справа № 275/287/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , що постійно проживав в с. Биків Брусилівського району Житомирської області. Спадщину після смерті батька позивач прийняла, інші спадкоємці відмовилися на її користь. Вказала, що за життя ОСОБА_2 був членом колгоспу «Щорса», розташованого в с. Базар Народицького району Житомирської області, та мав право на земельну частку (пай). При цьому село Базар Народицького району Житомирської області віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення та 02.04.1994 ОСОБА_2 був переселений з с. Базар Народицького району Житомирської області в с. Биків Брусилівського району Житомирської області. У відповідності до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_2 мав право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством. Втім, за місцем переселення ОСОБА_2 своє право на отримання земельної частки (паю) не використав в зв`язку з вимушеним переїздом та смертю. Позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) за рахунок земель запасу та резервного фонду, що розташовані за межами населеного пункту Брусилівської селищної ради Житомирської області. У зв`язку з вищевказаним позивач звернувся до державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив у його видачі у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Також відмовила виділити позивачу і земельну частку (пай), як спадкоємцю після смерті ОСОБА_2 , і розпорядник земель Брусилівська селищна рада Брусилівського району Житомирської області та рекомендувала для вирішення питання звернутися до суду. Враховуючи вказане, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 30.03.2021 прийнято до розгляду вказаний позов, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 20.04.2021 постановлено витребувати з Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області належним чином завірену копію спадкової справи № 512/2012, яка була відкрита після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 31.05.2021 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача адвокат Нестеренко М.М. не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання без участі сторони позивача, позов підтримав.

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечувала.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що батьком позивача є ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно Витягу зі спадкового реєстру та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена за № 512/2012 (а.с. 9,10).

Згідно копії довідки Народицької селищної ради від 01.09.2020 № 708 ОСОБА_2 дійсно з 26.04.1986 року по 22.04.1994 року був зареєстрований та постійно проживав в с. Базар Народицького району Житомирської області (а.с. 11).

Копією довідки ТОВ «Злагода» с. Базар Народицького району Житомирської області № 156 від 26.06.2003 підтверджується, що ОСОБА_2 дійсно працював в колгоспі ім. Щорса в с.Базар Народицького району Житомирської області водієм з 1982 року по 1993 року (а.с. 12).

Копією довідки ТОВ «Злагода» с. Базар Народицького району Житомирської області № 111 від 15.06.2003 підтверджується, що ОСОБА_2 в списках на одержання земельного паю не числиться та земельного сертифікату (паю) не одержав (а.с. 13).

З копії довідки трудового архіву Народицької селищної ради Житомирської області від 17.09.2020 № Є-81/06-04 вбачається, що ОСОБА_2 був членом колгоспу «Щорса» с. Базар Народицького району Житомирської області і працював шофером з вересня 1982 по липень 1993 (а.с.14).

Згідно копії довідки архівного сектору Народицької РДА Житомирської області від 16.09.2020 № 07-05/Є-78 в протоколах засідань правління колгоспу ім.Щорса с. Базар Народицького району Житомирської області за 1993 рік відомостей про виведення з членів колгоспу та звільнення з роботи ОСОБА_2 не виявлено (а.с. 15).

Згідно копії довідки виконавчого комітету Брусилівської селищної ради № 269 від 06.10.2020 підтверджується, що ОСОБА_2 проживав на території сільської ради з 02.04.1994 року по 24.04.1997 року та був переселений, як потерпілий від аварії на ЧАЕС (а.с. 16).

Також, з відповіді відділу у Брусилівському районі ГУ Держгеокадастру в Житомирській області № 97-6-0.22-233/162-20 від 02.09.2020 вбачається, що ОСОБА_2 земельна частка (пай) на території Брусилівського району Житомирської області не надавалась (а.с. 17).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області від 26.01.2021, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), так як заявником не надано правовстановлюючих документів (а.с. 19).

Вказані вище обставини підтверджуються і копією спадкової справи № 512/2012, витребуваної судом.

Інформаційним листом Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області № 365 від 09.03.2021 позивачу відмовлено у виділенні земельної частки (паю), як спадкоємцю після смерті батька ОСОБА_2 та рекомендовано за захистом своїх прав звернутися до суду (а.с.20).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, що до набрання чинності цим Законом проживали у сільській місцевості, мають право на отримання земельної частки (паю) за новим місцем роботи (проживання) із земель запасу та резервного фонду в розмірі та в порядку, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи наведені вимоги закону та досліджені судом докази, суд вважає, що ОСОБА_2 як особа, що була евакуйована з зони безумовного (обов`язкового) відселення та на момент евакуації був членом сільськогосподарського підприємства, мав право на земельну частку (пай) з земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області та вказане право у відповідності до ст. 1218 ЦК України входить до складу спадщини, що відкрилась після його смерті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 Указу Президента України № 664/94 від 10.11.1994 року " Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", право на земельну частку ( пай) є об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Також при розгляді справи суд застосовує правові позиції Верховного Суду, визначені в Постанові від 17.03.2020, справа № 396/1683/18-ц та у Постанові від 07 квітня 2020 року, справа № 548/900/19.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Обставин, які б вказували, що на спадкове майно окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, відтак позов заявлено до належного відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що за позивачем, як спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , необхідно визнати право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст.ст. 1216-1218,1268 ЦК України, ст.35 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі на місцевості земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв)", Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" № 694/94 від 10.11.1994 р. та керуючись ст. ст. 10-13, 81, 263- 265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель запасу та резервного фонду Брусилівської селищної ради Брусилівського району Житомирської області, право на яку мав померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Реквізити сторін у справі :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Брусилівська селищна рада Житомирського району Житомирської області, смт. Брусилів, вул. Митрополита Іларіона, 50, .

Суддя П.В. Миколайчук