Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 569/8800/14-ц

провадження № 61-10687св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на частину земельної ділянки і виділ її в натурі та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на частину земельної ділянки та виділ її в натурі, визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,0313 га в межах (2-3-15-16-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-2) згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 31 липня 2015 року № 8193.

Виділено ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку на АДРЕСА_1 площею 0,0313 га в межах (2-3-15-16-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-2) згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 31 липня 2015 року № 8193.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 лютого 2005 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Степанюк Н. О. та посвідчене 22 лютого 2005 року, зареєстроване в реєстрі № 3-187, в частині площі земельної ділянки 0,0488 га на АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадкового майна, на ім`я ОСОБА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 10 серпня 2011 року державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори Рева Л. Л. та посвідчене 10 серпня 2011 року, зареєстроване в реєстрі № 1-802, в частині площі земельної ділянки 0,0488 га на АДРЕСА_1 , яка входить до складу спадкового майна, на ім`я ОСОБА_3 .

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08 лютого 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року скасовано.

В задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 08 лютого 2017 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 64/100 частин земельної ділянки на АДРЕСА_1 площею 312 кв. м (або 0,0312 га).

Виділено ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку площею 312 кв. м (або 0,0312 га) на АДРЕСА_1 з наступними геометричними розмірами за годинниковою стрілкою по периметру (м): 1,62-5,98-5,36-4,38, 1,0-4,04-8,04-9,8- 1,76-6,51-6,55-5,91 -23,46-6,99.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_2 . Другою рівненською державною нотаріальною конторою 22 лютого 2005 року за реєстром № 3-187, в частині площі успадкованої земельної ділянки 0,0488 га на АДРЕСА_1 за мінусом 0,0312 га.

Визнатно частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 . Другою рівненською державною нотаріальною конторою 10 серпня 2011 року за реєстром № 1-802, в частині площі успадкованої земельної ділянки 0,0488 га на АДРЕСА_1 за мінусом 0,0312 га.

Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3 504,80 грн.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - адвоката Шмайхеля А. К. задоволено.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

У липні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу в якій просила скасувати постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи з Рівненського міського суду Рівненської області.

У жовтні 2020 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоч один суддя із складу дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права приватної власності на частину земельної ділянки і виділ її в натурі та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 23 червня 2020 року,призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук