Справа № 693/896/15-ц
Провадження № 6/693/9/21
У Х В А Л А

іменем України

08.02.2021 Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді Коцюбинської Ю.Д.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків подання Жашківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника ОСОБА_1 ,

за участю боржника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2

У С Т А Н О В И В :

11 січня 2021 року головний державний виконавець Жашківського РВ ДВС УМУ МЮ (м. Київ) звернувся з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , посилаючись на те, що в ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 693/86/15-ц, виданого 13 серпня 2015 року Жашківським районним судом Черкаської області, про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Посилаючись на те, що при перевірці майнового стану встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, не мешкає. Литвинівська сільська рада надала відповідь, що боржник зареєстрований по АДРЕСА_1 в будинку матері. Місце знаходження боржника не відоме.

У судове засідання представник Жашківського РВ ДВС УМУМЮ (м. Київ) не з`явився по невідомим суду причинам.

ОСОБА_1 з`явився до суду, проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши що мешкає за адресою реєстрації, жодних викликів до ДВС не отримував.

ОСОБА_2 з`явилась до суду, погодилась з думкою боржника про відсутність підстав для задоволення подання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для звернення державного виконавця до суду з поданням про оголошення розшуку боржника є саме відсутність відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а не доведеність факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що перш ніж звертатись до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо встановлення місця проживання боржника.

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами того, що перед зверненням до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ним були вжиті ефективні, своєчасні та в повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, суд не може взяти до уваги акт державного виконавця як доказ того, що місце перебування боржника невідоме, оскільки державним виконавцем при перевірці не були опитані особи, які проживають за вказаною адресою або сусіди останнього з метою встановлення фактичного місця його проживання. Поняті для складення вказаного акту також залучені не були.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 отримав судову повістку та з`явився до суду, що спростовує доводи ДВС про неможливість встановлення його місцезнаходження.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням державним виконавцем належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, відсутність відомостей про його примусовий привід до органу виконавчої служби, а також у зв`язку з відсутністю відомостей про те, що боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, внаслідок чого він викликався до відділу державної виконавчої служби, тобто, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів, які підтверджували б вичерпність вжитих виконавчою службою заходів, у задоволенні подання необхідно відмовити.

Окрім іншого, суд зазначає про неможливість оголошення у розшук особи, яка знаходиться в залі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання Жашківського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про розшук боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку з безпідставністю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після проголошення.

Суддя Ю. Д. Коцюбинська