Провадження № 2/643/1437/21
УХВАЛА

05.02.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 16 листопада 2019 року у Харківському міському відділі РАЦС Головного територіального управління юстиції м. Харкова вона уклала шлюб із відповідачем. Її сім`я із відповідачем не склалась через різні погляди на взаємовідносини подружжя, облаштування побуту, розподіл обов`язків подружжя. Вона не захотіла переїжджати на постійне місце мешкання до чоловіка в Швецію, а останній не зміг прийняти реалії життя. На початку січня 2020 року відповідач поїхав до Королівства Швеція і не повернувся. Фактично їх шлюбні відносини припинені з цього часу. Відповідач по телефону повідомив їй, що він вважає їх шлюб помилкою і повертатись до неї не збирається. Розірвати шлюб в органах РАЦС вони не можуть, так як відповідач повідомив їй, що він приїжджати для цього в Україну не буде, подавати позов до суду в Україні також не буде.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2020 року відкрито провадження у справі № 641/15969/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідач, ОСОБА_3 , є громадянином Королівства Швеція та проживає на її території.

Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження відповідача по справі за межами території України, суд позбавлений можливості сповістити його про дату, час і місце проведення судового засідання та вручити копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

В силу приписів ч. 1 ст. 498 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з положеннями частини першої статті 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія і Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Германія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Отже, Швеція є учасником Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага, до якої приєдналась Україна згідно з Законом України «Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 19 жовтня 2000 року № 2052-ІІІ.

Згідно з даним актом, центральним органом, уповноваженим складати підтвердження про вручення документів, отримувати документи, які передаються консульськими каналами тощо, є Міністерство юстиції України та його територіальні управління юстиції.

Повідомлення іноземних суб`єктів про розгляд справи судами України здійснюється в порядку, визначеному Конвенцією.

Відповідно до ст. 1 вказаної Конвенції, передбачено, що ця конвенція застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Згідно зі статтею 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно із своїм правом.

Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до статті 5 Конвенції Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом:

a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або

b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави.

З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно.

Згідно зі статтею 10 Конвенції, якщо запитувана держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено, - вимогам частин другої - четвертої цієї статті (ч. 1 ст. 499 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 499 Цивільного процесуального кодексу України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач проживає на території Королівства Швеція, внаслідок чого виникла необхідність у врученні йому документів, з`ясування чи визнає він позовні вимоги, повідомлення про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за необхідне звернутися до компетентного органу Королівства Швеції із судовим дорученням про надання правової допомоги в рамках Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Відповідно до статті 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року у разі, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої статті 5 Конвенції, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної держави.

Згідно зі статтею 7 Конвенції типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної Держави, або французькою чи англійською мовами.

Таким чином суд зобов`язує позивача здійснити переклад судового доручення на англійську мову, а також переклад документів, які підлягають врученню відповідачу на шведську мову.

Враховуючи положення пункту 8 частини 1 статті 252 Цивільного процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 253 Цивільного процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 8 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Відтак, до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 27, 28, 252, 257, 260, 261, 497, 498, 499 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Оголосити у судовому засіданні перерву до 26.07.2021 року о 09:00 год. Судове засідання відбудеться за адресою: Україна, Харківська область, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. № 48.

2. Днем резервної дати враховувати дату судового засідання 20.09.2021 року о 09:00 год. в разі, якщо повідомлення відповідачу про день слухання справи надійде несвоєчасно.

3. Звернутися до Центрального органу Швеції - Lansstyrelsen i Stockholms lan (County Administrative Board of Stockholm) Centralmyndigheten for internationell delgivning (The central authority for international service of documents) Box 22067 SE-104 22 STOCKHOLM Sweden) із судовим дорученням про надання правової допомоги, а саме:

а) вручити відповідачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 , Personal Identity No. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) копію ухвали про відкриття провадження у справі від 23.11.2020 № 643/15969/20, копію ухвали від 05.02.2021 у справі № 643/15969/20, судову повістку а також копію позовної заяви ОСОБА_1 з доданими до неї документами;

б) відібрати пояснення у відповідача ОСОБА_2 щодо суті заявлених позовних вимог, в тому числі поставити наступні питання:

- чи визнає відповідач ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу та чи згоден він на розірвання шлюбу?

- чи є у ОСОБА_2 заперечення щодо поданого позову, і якщо так то в чому вони полягають та якими доказами підтверджуються?

- чи бажає відповідач ОСОБА_3 особисто бути присутнім під час розгляду даної справи у Московському районному суді м. Харкова або згоден на розгляд справи без його участі?

в) повідомити ОСОБА_2 про день, місце та час розгляду справи № 643/15969/20 Московським районним судом м. Харкова у судовому засіданні 26 липня 2021 року о 09:00 год., а також про резервну дату судового засідання 20 вересня 2021 року о 09:00 год., за адресою: Україна, Харківська область, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. № 48.

Направити протоколи та усі зібрані при виконані доручення матеріали до Московського районного суду м. Харкова, за адресою: Україна, Харківська область, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38 Є, каб. № 48.

У випадку неможливості виконання даного доручення, прохання повідомити про обставини, що перешкоджають виконанню доручення.

4. Зобов`язати позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Московського районного суду м. Харкова в чотирьох примірниках нотаріально посвідчений переклад ухвал Московського районного суду м. Харкова від 23.11.2020 року та від 05.02.2020 року у справі № 643/15969/20, копії позовної заяви з доданими до неї документами на шведську мову для вручення відповідачу ОСОБА_4 .

5. Зобов`язати позивача протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали надати до Московського районного суду м. Харкова в чотирьох примірниках нотаріально посвідчений переклад прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів.

6. Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентного органу Королівства Швеції.

7. Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання, та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання у відповідності до п. 15.5. ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Цивільного процесуального кодексу України апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова.

Суддя Н.В. Новіченко