КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року м. Київ

Справа № 761/40901/20

Апеляційне провадження №22-ц/824/7090/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. секретар Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва ухвалене під головуванням судді Макаренко І.О. 22 березня 2021 року у м. Києві, дата складення повного тексту ухвали не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБ», директора Халолій Оксани Іванівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2020 року позивач звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії ТОВ «МБ» щодо відмови адвокату Аваєвій Н.В. у наданні інформації на адвокатський запит від 03 серпня 2020 року та зобов`язати ТОВ «МБ» надати позивачу таку інформацію.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МБ», директора ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами не є похідним у приватно-правовому спорі, а є публічно-правовим, який виник між фізичною особою та розпорядником публічної інформації щодо оскарження його бездіяльності та відноситься до компетенції окружних адміністративних судів.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Зазначає, що спір виник на підставі відмови у наданні інформації на адвокатський запит, при цьому запит стосувався інформації, необхідної для надання правової допомоги конкретній фізичній особі, порядок надання якої врегульовано Законом України «Про інформацію» та Законом України «Про захист персональних даних».

Вказує, що відносини, які склалися між позивачем та відповідачем у даній справі щодо зобов`язання останнього надати повну інформацію на адвокатський запит не є публічно-правовими у розумінні КАС України

А тому дана справа підлягає вирішенню судом загальної юрисдикції за правилами цивільного судочинства.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Судові витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції покласти на відповідача.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернулась до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії ТОВ «МБ» щодо відмови адвокату Аваєвій Н.В. у наданні інформації на адвокатський запит від 03 серпня 2020 року та зобов`язати ТОВ «МБ» надати позивачу таку інформацію, а саме: копію статуту ТОВ «МБ» в останній редакції; копії всіх протоколів Загальних зборів ТОВ «МБ»; інформацію про господарську діяльність ТОВ «МБ» та документи фінансової звітності за останні три роки; інформацію про розподіл та виплату учасникам прибутку ТОВ «МБ»; інформацію про розмір статутного капіталу ТОВ «МБ», який складається з номінальної вартості часток його учасників, вираженій у національній валюті України та інформацію про внесення вкладів статутного капіталу учасниками.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона є адвокатом ОСОБА_3 та надає їй правову допомогу, як учаснику ТОВ «МБ», у зв`язку з чим 15 червня 2020 року вона звернулась до ТОВ «МБ» з адвокатським запитом, в якому керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» просила надати вищевказану інформацію. Однак ТОВ «МБ» надав відповідь без номеру і дати, яку надіслав 10 вересня 2020 року, відповідь була надана з порушенням строку та не містила відповіді по суті.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спір, який виник між сторонами не є похідним у приватно-правовому спорі, а є публічно-правовим, який виник між фізичною особою та розпорядником публічної інформації щодо оскарження його бездіяльності та відноситься до компетенції окружних адміністративних судів.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 686/23317/13-а вказала на те, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії суб`єктів владних повноважень.

Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Закон визначає адвокатський запит - як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ст. 24 Закону)

За приписами ч.2 ст. 24 Закону орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Виходячи з наведених правових норм, адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб'єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту.

З наведених обставин справи вбачається, що адвокатський запит було спрямовано позивачем до юридичної особи ТОВ «МБ» з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту ОСОБА_3 ТОВ «МБ» не є суб`єктом владних повноважень і не є розпорядником публічної інформації. А тому відносини, які склалися між позивачем та ТОВ «МБ» щодо зобов`язання останнього надати інформацію на адвокатський запит, не є публічно-правовими у розумінні КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дій ТОВ «МБ» щодо відмови адвокату Аваєвій Н.В. у наданні інформації на адвокатський запит від 03 серпня 2020 року та зобов`язати ТОВ «МБ» надати позивачу таку інформацію не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак, суд першої інстанції не пересвідчився належним чином, які саме вимоги заявлялись позивачем до відповідача, який спір виник між позивачем та вказаним відповідачем, та не з`ясував належним чином характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про належність даного спору до юрисдикції адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до положень ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги щодо розподіл судових витрат не підлягають розгляду апеляційним судом, оскільки це питання вирішується під час ухвалення рішення по суті спору.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М.Андрієнко Н.В.Поліщук