Справа № 521/8669/21
Провадження № 2/521/3800/21
У Х В А Л А
про витребування доказів

15 червня 2021 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Тішкіна Р.Г.,

розглянувши вимогу про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4» про скасування наказу про звільнення з роботи за власним бажанням та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся 14 червня 2021 року з позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4» в якому просить визнати незаконним та скасувати (визнати недійсним) наказ ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» № 77 к-тр від 11 травня 2021 про звільнення ОСОБА_1 з роботи за власним бажанням; поновити ОСОБА_1 на роботі в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4» на раніше займаній посаді укладальника хлібобулочних виробів 4 розряду; стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з видання наказу про його звільнення по час звернення до суду у розмірі 5000,0 гривень, посилаючись на таке.

18 листопада 2020 року, згідно з наказом № 144 к-тр від 17.11.2020 року, позивач був прийнятий на роботу в товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський хлібозавод № 4», на посаду укладальника хлібобулочних виробів 4 розряду та працював на заводі до 11.05.2021 року, до його звільнення. За час роботи жодного порушення трудової дисципліни ним допущено не було, жодного дисциплінарного стягнення адміністрація підприємства на нього не накладала.

Одночасно з написанням заяви про прийняттям його на роботу, працівник відділу кадрів підприємства запропонував позивачу написати й заяву про «звільнення з роботи за власним бажанням» (без зазначення дати написання заяви та бажаної дати звільнення, а також причин, з яких він просить розірвати із ним трудовий договір), пояснюючи ці свої вимоги тим, ще написання такої заяви вимагає керівництво підприємство та тим, що, в іншому випадку на роботу його не візьмуть. Отже, позивач вимушений був написати таку заяву, оскільки це було обов`язковою умовою прийняття позивача на роботу.

11 травня 2021 року, згідно наказу № 77 к-тр від 11 травня 2021 року, позивач був звільнений з займаної посади (з роботи) за власним бажанням, за статтею 38 Кодексу законів України про працю та йому була на руки видана трудова книжка з відповідними записами. Копія наказу про звільнення, незважаючи на його усні вимоги, позивачу не видавалась. Його письмова заява про видачу завіреної копії наказу про звільнення та копій інших документів від 27.05.2021 року, яка була отримана товариством, згідно поштового повідомлення, 03.06.2021 року, до теперішнього часу відповідачем не розглянута та копії відповідних документів керівництвом підприємства позивачу не видані (хоча його заява додаткового вивчення не потребує, а для зняття відповідних копій та багато часу також не потрібно, а тому, відповідно до вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян», повинні були бути розглянуті та видані мені невідкладно).

Цю ж заяву представник позивача намагався вручити представникам підприємства безпосередньо на підприємстві ще 27.05.2021 року, але посадовими особами (зокрема - начальником відділу кадрів та заступником директора ТОВ «Одеський хлібокомбінат № 4» Петриком Д.М.) було в цьому, без пояснення причин, безпідставно відмовлено (у зв`язку з чим заяву були вимушені направити рекомендованим листом) . Тобто, роботодавець звільнив ОСОБА_1 з роботи незаконно, з грубим порушенням вимог чинного законодавства та його законних прав та інтересів.

Згоди на звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням з 11.05.2021 року (чи з будь- якої іншої дати) в будь-якій формі він не давав, заяву про звільнення (окрім тої, що вимусило його написати при прийомі на роботу керівництво заводу) не писав, і взагалі звільнятися за власним бажанням чи за угодою сторін не збирався Більш того - коли йому 11.05.2021 року було запропоновано начальником відділу кадрів написати заяву про звільнення за власним бажанням та підписати якісь інші папери щодо згоди на звільнення за власним бажанням, він від цієї пропозиції категорично відмовився. Слід відмітити, що роботодавець був добре обізнаний в тому, що позивач не збираюсь звільнятися ні за яким «власним бажанням», оскільки ще 5 травня 2021 року звернувся до керівництва заводу із заявою про звільнення його від виконання трудових обов`язків із збереженням місця роботи у зв`язку із направленням Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки у розпорядження командира військової частини 198 НЦ для вирішення питання щодо прийняття на військову службу за контрактом (з додаванням до заяви копії припису Одеського обласного ТЦК та СП).

Тобто керівництво заводу знало про те, що, з 05.05.2021 року вирішується та, найближчим часом, повинно остаточно вирішитися питання щодо прийняття його на військову службу за контрактом, у зв`язку з чим позивач сподівався, що, після прийняття позивача на військову службу, керівництвом ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» будуть, у повній мірі, додержані гарантії, передбачені частиною третьою статі 119 КЗпП України, для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків, а саме - за ним будуть збережені, на час проходження військової служби, місце роботи, посада і середній заробіток на час проходження військової служби. Тобто, якщо навіть припустити, що позивачем дійсно була написана 11.05.2021 року заява про звільнення за власним бажанням, керівництво товариства могло звільнити його саме з 11.05.2021 року тільки у тому разі, якщо б він сам вказав у своїй заяві датою звільнення 11.05.2021 року (але, враховуючи обставини, при яких він був змушений написати заяву - це є абсурдним припущенням). Отже, видання роботодавцем наказу про його звільнення так званим «власним бажанням» вочевидь не відповідало волевиявленню позивача, яке аж ніяк не було спрямоване на припинення трудових відносин з ТОВ «Одеський хлібозавод № 4», цей наказ ґрунтується на підроблених (спотворених) посадовими особами роботодавця документах (заяві, яку позивача вимусили написати при прийомі на роботі, на котрій ними була проставлена необхідна їм дата), а тому цей наказ є незаконним та підлягає скасуванню, а він - повинен бути поновлений роботодавцем на займаній до звільнення посаді з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу). При прийомі на роботу позивачу була встановлена офіційна заробітна плата у розмірі 5000 (вісім тисяч) гривень на місяць. Враховуючи, що, з часу його неправомірного звільнення з роботи, минув місяць, відповідач повинен сплатити позивачу, на час звернення до суду, середню заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 5000 гривень.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 15 червня 2021 року відкрито провадження по цій справі.

Позивач також просив витребувати докази з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4», а саме: - оригінали заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу на ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» від на посаду укладальника хлібобулочних виробів від 07.11.2020 року (чи від 08.11.2020 року); - оригінал заяви ОСОБА_1 «про звільнення за власним бажанням» (дати не відома, оскільки він її не ставив та звільнятися з заводу не збирався); - оригінали інших документів (якщо таки є), які стали підставою для звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням; - наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 08.11.2020 року; - наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи (який він оскаржує); довідку про роботу та середню заробітну плату; - заяву ОСОБА_1 від 05.05.2021 року про тимчасове звільнення його від виконання трудових обов`язків зі збереженням місця роботи у зв`язку із направленням у розпорядження військової частини 198НЦ з додатком (приписом Одеського обласного ТЦК та СП); - наказ, виданий відповідачем на підставі поданої 05.05.2021 року заяви ОСОБА_1 , з метою повного та всебічного з`ясування обставин по справі, а також для подальшого призначення експертизи по цій справі.

Дослідивши вимогу щодо витребування доказів, розглянувши матеріали справи, суд вважає заявлену вимогу такою, що підлягає задоволенню з метою повного та всебічного з`ясування обставин по справі.

Згідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Керуючись ст. ст. 76-84 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

У Х В А Л И В :

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4» надати суду інформацію та належним чином завірені копії документів та їх оригінали для огляду в судовому засіданні, а саме:

- оригінали заяви ОСОБА_1 про прийняття на роботу на ТОВ «Одеський хлібозавод № 4» від на посаду укладальника хлібобулочних виробів від 07 листопада 2020 року (чи від 08 листопада 2020 року);

- оригінал заяви ОСОБА_1 «про звільнення за власним бажанням»;

- оригінали інших документів (якщо такі є), які стали підставою для звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням;

- наказ про прийняття ОСОБА_1 на роботу від 08 листопада 2020 року;

- наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи (який він оскаржує);

- довідку про роботу та середню заробітну плату;

- заяву ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року про тимчасове звільнення його від виконання трудових обов`язків зі збереженням місця роботи у зв`язку із направленням у розпорядження військової частини 198НЦ з додатком (приписом Одеського обласного ТЦК та СП);

- наказ, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4» на підставі поданої 05 травня 2021 року заяви ОСОБА_1 .

Ухвалу суду для виконання направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеській хлібзавод №4».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.К. Гуревський