РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Омельченко Ю. М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь додаткові витрати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 12 503,63 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2016 року і до її повноліття.

При цьому, позивач зазначає, що дочці необхідне лікування, діагностичні дослідження, придбання спеціальних засобів, що зумовлює необхідність здійснення постійних додаткових витрат на її утримання.

З урахуванням викладеного вище вказує, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину у рівній мірі з позивачем, а тому просить суд стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на дитину, що становить половину від загальної суми додаткових витрат (25007,26 грн) у сумі 12 503,63 грн.

14 липня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24 вересня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому останній просить позов задовольнити частково, стягнувши з нього додаткові витрати на утримання дитини у сумі 10 591,78 грн. В обґрунтування зазначає, що зазначені на думку позивача додаткові витрати пов`язані зі здійсненням панорамного знімку (ОПТГ) вартістю 250 грн, контрольного огляду у лікаря в ПП«Клуб-32», проведенням комплексної гіпоалергенної чистки зубів та фторування в стоматологічної клініки «Са-Ната» загальною вартістю з урахуванням знижки 249 грн, придбанням (замовлено виготовлення) устілок у все взуття вартістю 740 грн, придбанням окулярів для роботи за комп`ютером та футляру до них загальною вартістю 1 425, грн, на загальну суму 2 664,00 гривень не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України, оскільки не пов`язані з особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини, які компенсується за рахунок отримання аліментів. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів здійснення позивачем оплати вартості за надані послуги по проведенню доплерографії судин голови та шиї з проведенням функціональних проб, а лише прайс з ціновою складовою такої процедури, а також не містить доказів про проведення МРТ та витрат на лікування загально вартістю 1 159,70 грн. Також, відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат за правничу допомогу в мусі 7 500 грн, зазначаючи, що вказана сума є необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи, з урахуванням того, що уя справа віднесена до малозначних справ.

07 жовтня 2021 року, засобами поштового зв`язку, до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій остання зазначила, що посилання відповідача про не віднесення певних витрат до додактових є безпідставними та необґрунтованими, адже такі витрати пов`язані з лікуванням або профілактикою та запобіганням хвороб, що підтверджуються наданими до суду доказами, тому просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в ньому, та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив позов задовольнити частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Крім того зазначив, що між ним та позивачем була домовленість про те, що ОСОБА_7 не буде подавати до суду позови про стягнення додаткових витрат на дитину, а він в свою чергу підпише нотаріальну заяву-згоду на продаж їхнього спільного житлового будинку та частка коштів від його продажу житлового будинку буде витрачена на лікування та навчання дочки. Він зі своєї сторони виконав домовленість, а позивач ні.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд встановив, що 27 квітня 1991 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 був зареєстрований у встановленому законодавством порядку шлюб, який рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 06 грудня 2013 року було розірвано (а. с.8).

Від шлюбу сторони мають спільну дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08 січня 2004 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`нського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2016 року і до її повноліття (а.с. 13).

Згідно зі свідоцтвом про зміну імені від 07 березня 2020 року, виданим Солом`янським районним у місті Кмєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_10 (а.с.18).

Дитина проживає разом з матір`ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

У позовній заяві позивач зазначає, що остання несе додаткові витрати на дитину щодо лікування, діагностичних досліджень, придбання спеціальних засобів, на підтвердження чого було надано відповідні квитанції.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частин першої та другої статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною другою-третьою статті 181 СК України встановлено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Суд при розгляді позову виходить з того, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини або які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Тобто, заявляючи разові, періодичні або постійні витрати, необхідно надати суду докази усієї суми витрат та їх необхідність, тобто, якщо це витрати, пов`язані з розвитком здібностей дитини, то суду необхідно надати рекомендації щодо навчання дитини, підтвердити витрати, пов`язані з придбанням усіх необхідних знарядь або інструментів та вказати періодичність їх придбання. Або ж якщо це витрати, пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, а також вартість ліків, які необхідно придбавати дитині та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до вимог закону, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Позивачем було надано до суду на підтвердження понесення додаткових витрат на лікування дитини протягом 2020-2021 років наступні документи.

У зв`язку з отриманням травми ОСОБА_4 13 лютого 2020 року звернулась до лікаря-травматолога із скаргами на біль в лівому коліні, з метою зняття болю лікарем-травматологом було призначено гель «Долобене», вартістю 85,00 грн, що підтверджується копією сторінки з картки хворого та фіскальним чеком від 13 лютого 2020 року (а. с. 34).

13 лютого 2020 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря-гастроентеролога з наявним діагнозом «хронічний гастродуоденіт», на підставі чого було призначено лікування із застосуванням лікарського препарату «Езолонг» вартістю 78,96 грн, що підтверджується призначенням лікаря та фіскальним чеком від 13 лютого 2020 року (а. с. 47).

17 лютого 2021 року в лікувально-діагностичному центрі «ВЕКАМ» ОСОБА_4 було проведено ультразвукове сканування лівого колінного суглобу вартістю 180,00 грн. Лікарем, котрий проводив дослідження, було рекомендовано отримати консультацію ревматолога та здати ревмопроби, що підтверджується протоколом обстеження від 17 лютого 2020 року та фіскальним чеком від 17 лютого 2020 року (а. с. 35).

19 лютого 2020 року ОСОБА_4 пройшла дослідження крові (ревмопроби) загальною вартістю 229,50 грн, що підтверджується рахунком № 117688 та фіскальним чеком від 19 лютого 2020 року (а. с. 36).

18 лютого 2020 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря-травматолога зі скаргами на біль в колінних суглобах. Лікарем було встановлено діагноз, «забій, сіновіїт лівого колінного суглоба» та призначено лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 388,90 грн, що підтверджується сторінкою щоденника хворого та фіскальним чеком від 22 лютого 2022 року (а. с. 37).

21 лютого 2020 року ОСОБА_4 повторно звернулась до лікаря-травматолога у зв`язку із збереженням скарг на біль у суглобах, на обмежений рух в лівому колінному суглобі. Лікарем було поставлено діагноз «артрозо-артрит лівого колінного суглобу, сіновіїт» та призначено лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 61,30 грн, що підтверджується сторінкою щоденника хворого та фіскальним чеком від 22 лютого 2022 року (а. с. 38).

24 лютого 2020 року лікарем гастроентерологом було призначено додаткове лікування із застосуванням лікарських засобів загальною вартістю 1 298,70 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 24 лютого 2020 року та фіскальним чеком від 25 лютого 2020 року (а. с. 48).

Згідно з оглядом дитячого невролога КНП «Дитяча клінічна лікарня №3» Солом`янського району м. Києва Шуйською І. Г. 20 березня 2020 року ОСОБА_11 ( ОСОБА_5 ) встановлено діагноз «Синдром вегетативної дисфункції», головний біль тощо. Лікарем було рекомендовано пройти МРТ головного мозку та призначено лікування загальною вартістю 280,95 грн (а. с. 24-25).

У зв`язку із існуючими проблемами у ОСОБА_4 з колінним суглобом лівої ноги та формування осанки остання 20 березня 2020 року звернулась до відділу відновлювального лікування ДКБ №3, де лікарем було призначено застосування лікарського засобу «Смарт омега» вартістю 192,95 грн (а. с. 26).

Сума витрат на лікування за призначеннями лікарів підтверджується фіскальним чеком № 000031591 від 20 березня 2020 року (а. с. 27).

25 травня 2020 року ОСОБА_4 звернулась до ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» за консультацією з приводу діагнозу «хондромаляція наколінника зліва, сколіоз І ст., плоскостопість», в ході якої лікарем ортопедом?травматологом було рекомендовано, зокрема, провести МPT, що підтверджується довідкою, виданою дікаром ортопедом-травмотолого ОСОБА_12 25 травня 2020 року (а. с. 39).

08 червня 2020 року в ТОВ «Діагностичний центр «Медекс» ОСОБА_4 було здійснено MPT, головного мозку загальною вартістю 1 100 грн, що підтверджується результатами дослідження та фіскальним чеком від 08 червня 2020 року (а. с. 28-29).

08 червня 2020 pоку ОСОБА_13 в ТОВ «Діагностичний центр «Медекс» пройшла МРТ колінного суглобу, вартістю 1 000 грн, що підтверджується фіскальним чеком від 08 червня 2020 року (а. с. 40).

Відповідно до Акта про надані медичні послуги для пацієнта від 10 червня 2020 року ОСОБА_4 у медичному центрі «Лікарська практика» було проведено доплерографію судин голови та шиї з проведенням функціональних проб загально вартістю 700 грн (а. с. 31).

10 червня 2020 року ОСОБА_4 повторно звернулась до ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» та отримала додаткові рекомендації, а саме: «обмеження навантаження на ноги, наколінник, устілки у все взуття, плавання». Також, лікарем було сформовано курс лікування за допомогою лікарських препаратів загальною вартістю 3 776,80 грн, що підтверджується довідкою, виданою дікаром ортопедом-травмотолого ОСОБА_12 10 червня 2020 року, консультативною довідкою від 10 червня 2020 року та фіскальними чеками від 19 червня 2020 року та від 20 червня 2020 року (а. с. 39, 42).

За рекомендацією лікаря ортопеда-травматолога ОСОБА_4 замовила виготовлення устілок у взуття вартістю 740 грн, що підтверджується направленням та квитанцією-замовленням № 15/06 (а. с. 43).

22 вересня 2020 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря травматолога, котрий поставив діагноз «хондроміопатія поколінна, дегенеративні зміни» та призначив тривалий курс лікування із застосуванням лікарського засобу «Катріджен», загальна вартість курсу лікування 1 520,30 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 22 вересня 2020 року та фіскальними чеками від 26 вересня 2020 року (а. с. 44).

08 жовтня 2020 року за призначеним лікарем-неврологом лікуванням ОСОБА_4 , у зв`язку з постійними скаргами на головний біль, було придбано лікарських препаратів загальною вартістю 1 082,85 грн, що підтверджується копією призначення лікаря та фіскальним чеком від 08 жовтня 2020 року (а. с. 33).

04 листопада 2020 року ОСОБА_4 повторно звернулась до лікаря-травматолога, котрий поставив дiагноз «хондроміопатія феторального суглобу, остеосклероз, дістально-епiметастаз, больовий синдром» та призначив тривалий курс лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 693,90 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 04 листопада 2020 року та фіскальним чеком від 27 листопада 2020 року.

06 листопада 2020 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря гастроентеролога зі скаргами на періодичну нудоту та коліки після їжі, у зв`язку з чим призначено лікування загальною вартістю 177,65 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 06 листопада 2020 року та фіскальними чеками від 07 листопада та 09 листопада 2020 року (а. с. 49).

09 листопада 2020 року ОСОБА_4 за рекомендацією лікаря гастроентеролога пройшла дослідження на «хелікобактер» загальною вартістю 297,60 грн, що підтверджується рахунком № 1852400 від 09 листопада 2020 року (а. с. 50).

18 грудня 2020 року ОСОБА_4 вкотре звернулась до лікаря-травматолога з уже встановленим діагнозом, останнім було призначено курс лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 3 786,90 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 18 грудня 2020 року та фіскальними чеками від 23 січня 2021 року, від 15 лютого 2021 року (а. с. 46).

30 грудня 2020 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря гастроентеролога, котрий встановив діагноз ФРБТ «Функціональні розлади біліарного тракту» та призначив лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 363,80 грн, що підтверджується призначеням лікаря від 30 грудня 2020 року та фіскальним чеком від 30 грудня 2020 року (а. с. 51).

09 січня 2021 року ОСОБА_4 пройшла контрольний огляд у лікаря приватної клініки ПП «Клуб-32» ОСОБА_14 вартістю 150,00 грн, 17 січня 2021 року в приватній клініці ПП «Клуб-32» їй було здійснено панорамний знімок (ОПТГ) вартістю 250,00 грн, що підтверджується рахунком № 41959 від 09 січня 2021 року та рахунком № НОМЕР_3 від 17 січня 2021 року (а. с.19-20).

14 січня 2021 року ОСОБА_4 звернулась до лікаря?уролога, котрий поставив діагноз «дисметоболічна нефропатія неповне подвоєння правої нирки» та призначив лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 773,20 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 14 січня 2021 року та фіскальними чеками 19 січня 2021 року (а. с. 60).

17 січня 2021 року ОСОБА_4 за рекомендацією лікаря?гастроентеролога пройшла дослідження «індекс НОМА» загальною вартістю 234,60 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 17 січня 2021 року та рахунком № 2022826 від 17 січня 2021 року (а. с. 51-52).

20 січня 2021 року ОСОБА_4 за рекомендацією лікаря гастроентеролога повторно пройшла дослідження «iндекс НОМА» загальною вартістю 273,00 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 19 січня 2021 року та рахунком № 24483831, фіскальним чеком від 20 січня 2021 року (а. с. 53-54).

За рекомендацією ендокринолога 23 січня 2021 року ОСОБА_4 пройшла дослідження глікованого гемоглобіну вартістю 210,00 грн, що підтверджується оглядом лікаря-ендокринолога від 21 січня 2021 року та рахунком № 24519485, фіскальним чеком від 23 січня 2021 року (а. с. 55-56)

На підставі існуючого діагнозу «ФРБТ» (функціональні розлади біліарного тракту) лікарем-гастроентерологом 09 квітня 2021 року ОСОБА_4 було призначено лікування із застосуванням лікарських препаратів загальною вартістю 1 812,40 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 09 квітня 2021 року та фіскальними чеками від 10 квітня, 11 квітня та 14 квітня 2021 року (а. с. 58).

Додатково 14 травня 2021 року лікарем було рекомендовано до застосування лікарські засоби загальною вартістю 908,20 грн, що підтверджується призначенням лікаря від 14 травня 2021 року та фіскальними чеками від 20 травня 2021 року (а .с. 59).

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що понесені позивачем витрати викликані саме особливими обставинами, передбаченими частиною першою статті 185 СК України, оскільки пов`язані з лікуванням захворювань дитини та доведені наданими нею доказами, а саме: рекомендаціями, довідками та призначеннями лікарів, фіскальними чеками про оплату лікарських засобів та лабораторних досліджень, обстежень дитини, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки та стягнення з відповідача 11 323,73 грн.

Що стосується понесених позивачем витрат, пов`язаних з придбанням 24 лютого 2020 року окулярів для роботи за комп`ютером та футляру до них загальною вартістю 1 425 грн, то такі витрати не відносяться до додаткових у розумінні статті 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами, зокрема, рекомендації лікаря щодо необхідностя придбання окулярів для дитини в матеріалах справи не міститься.

Крім того, витрати пов`язані із зверненням до стоматологічної клініки «Са-Ната» з метою проведення комплексної гіпоалергенної чистки зубів та фторування, загальною вартістю 249 грн та придбанням лікарських засобів за призначенням лікаря-кардіолога вартістю 685,80 грн, позивачем не доведені, оскільки не надано доказів сплати зазначених сум та призначення лікування лікарем-кардіологом.

Відповідач не надав до суду докази, якими б приведені позивачем обставини спростував, а також в судовому засіданні проти часткового задоволення позову не заперечував.

Посилання відповідача на домовленість з позивачем про те, що він надає нотаріальну згоду на відчуження житлового будинку, який придбаний в шлюбі, а позивач не звертається до суду з позовами про стягнення додаткових витрат на дитину, є необґрунтованими, оскільки не підтверджується належними доказами щодо досягнення між сторонами відповідної домовленості.

У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх часткове задоволення.

Згідно з частиною першою статті 133 та частиною шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 908 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 91, 141, 180-181, 185 СК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 11 323,73 грн (одинадцять тисяч триста двадцять три гривні 73 коп) додаткових витрат на утримання дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

В іншій частині відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_3 : НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається учасниками справи безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна