Справа № 168/20/21
Провадження № 2/168/54/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Малюти А.В.

секретаря судових засідань Сулеви Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (надалі Банк) звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 331,91 гривень та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між Банком та ОСОБА_1 26 травня 2010 року відповідачем були підписані Заява б/н та Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». Тобто укладено Договір про надання банківських послуг (надалі - Договір). Банком на підставі Договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано кредитну картку. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів. Проте порушив свої зобов`язання. В зв`язку з цим виникла заборгованість в розмірі 10 331,91 грн., з яких 8 356,08 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1 975,83 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит. Зважаючи на зазначене, просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» 10 331,91 грн. заборгованості за кредитом та судові витрати в розмірі 2 102,00 гривні. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 20 січня 2021 року про відкриття провадження розгляд справи постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно довідки Старовижівської селищної ради Волинської області від 18 січня 2021 року № 33/2.4/2-21 відповідач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 65).

ОСОБА_2 про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, тобто 27 січня 2021 року.

Заперечень (відзиву) проти позову та розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач не подавав. Тому суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами та в межах позовних вимог відповідно до статті 13 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Звертаючись до суду з цим позовом банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості, виписку по кредитному договору від 26.05.2010 року за період з 31 травня 2015 року по 03 листопада 2020 року.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) є належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц. Що узгоджується із постановою від 17 грудня 2020 року Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (справа №278/2177/15-ц;провадження № 61-22158св19).

Судом встановлено, що виникнення заборгованості по боргових зобов`язаннях та їх розмір станом на 03 листопада 2020 року підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по кредитному договору.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 26 травня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписано Заяву б/н. Відповідач при підписанні анкети-заяви (а.с.15) підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. З умовами кредитування відповідач був проінформований.

26 травня 2010 року між Банком та відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». З фінансовими умовами надання кредитки, 30 днів пільгового періоду і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів відповідач ознайомлений (а.с.16).

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Договору клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його користування, перевитрату кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбаченим діючим Договором. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору. А саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Проте, в порушення умов Договору відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення зобов`язання, в зв`язку з чим станом на 03 листопада 2020 року виникла заборгованість в розмірі 10 331,91 грн. З яких 8 356,08 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1 975,83 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит (а.с. 4-12).

В порушення вимог статей 526, 530, 1054 ЦК України та умов вказаного Договору відповідач неналежно виконав договірні зобов`язання. Прострочив платежі, згідно з умовами договору та не повернув кредитні кошти, що підтверджується належними і допустимими доказами. Тому суд дійшов до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись статтями 526, 530, 610, 629, 634, 1054 ЦК України,

статтями 10, 12, 76, 79, 80, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279, 354 ЦПК України,

суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського,1Д, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570, рах. № НОМЕР_1 , МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 травня 2010 року в сумі 8 356,08 грн. (вісім тисяч триста п`ятдесят шість гривень вісім копійок) заборгованість за тілом кредиту та 1 975,83 грн. (одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять гривень вісімдесят три копійки) заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит, а всього - 10 331,91 грн. (десять тисяч триста тридцять одна гривня дев`яносто одна коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Малюта