Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 190/1185/20

провадження № 61-7084ск21

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай).

Позовна заява мотивована тим, що з 1994 року працювала в КСП ім. Суворова на посаді доярки.

10 лютого 1996 року КСП ім. Суворова отримало Державний акт на право колективної власності на землю, де в списку осіб - членів КСП, який додається до акту вона зазначена під номером 35. Однак з невідомих їй причин сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я не виготовлявся.

Ураховуючи викладене, позивачка просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Суворова розміром 6,55 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) за рахунок земель резервного фонду, які розташовані на території Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.

Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року залишено без змін.

26 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у вищевказаній справі з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У встановлений Верховним Судом строк від скаржника надійшла заява, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки цей строк пропущений з поважних причин, з огляду на те, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції отримано 02 квітня 2021 року. На підтвердження вказаного надані достатні та належні докази.

Відповідно до частини другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня отримання заявником оскарженої постанови суду апеляційної інстанції та строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

В касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту.

За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 190/1185/20 за позовом ОСОБА_1 до Лихівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання права на земельну частку (пай).

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. А. Калараш

О. С. Ткачук