Ухвала

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 522/7303/17

провадження № 61-2552ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.

розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи - ОСОБА_6 , про визнання договорів купівлі-продажу та договору дарування недійсними, зобов`язання вчинити певні дії, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліку касаційної скарги.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 виконав вимоги суду та усунув недолік касаційної скарги.

Таким чином касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржене з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку неврахування висновку щодо застосування статті 216 ЦК України, викладеного у постановах Верховного Суду: від 03 квітня 2019 року у справі № 712/15369/12, від 23 грудня 2019 року у справі № 646/2463/17, від 21 травня 2020 року у справі № 2-1129/10, від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц, а також постановах Верховного Суду України: від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у двадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська