Справа № 324/752/20
Провадження № 2-о/324/10/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Пологи в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Пологівська міська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Пологівського районного суду Запорізької області із вказаною заявою. Вона просить встановити факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом однією сім`єю із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01 листопада 2012 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З 01 листопада 2012 року вона проживала однією сім`єю з ОСОБА_5 до дня його смерті, а саме: до 10 січня 2018 року. ОСОБА_5 був чоловіком рідної тітки позивача - ОСОБА_6 . За станом здоров`я та віком ОСОБА_5 потребував догляду і тому з листопада 2012 року за спільною домовленістю між заявником та ОСОБА_5 останній почав прожинати разом із заявником у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 24 січня 2014 року, який зареєстрований в реєстрі за №157, на підставі якою все своє майно після своєю смерті він заповів ОСОБА_1 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267, було посвідчено ще один заповіт від імені ОСОБА_5 27 листопада 2015 року за заявою ОСОБА_5 було скасовано заповіт від 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267. При скасуванні другого заповіту нотаріус не пояснив, що заповіт від 24 січня 2014 року за реєстровим номером №157 є вже недійсним. Позивач та ОСОБА_5 були впевнені, що перший заповіт є дійсним та після смерті останнього все його майно перейде до ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер у будинку позивача, звідки його і було поховано. Позивач за власні кошти здійснила його поховання та встановила йому пам`ятник. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,16 гектарів, відповідно до державною акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №025443. Інші спадкоємці, що прийняли спадщину чи претендували б на обов`язкову частку, відсутні, тому заявник звернулася до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ОСОБА_5 04 жовтня 2019 року державним нотаріусом Шостої запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. була видана постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 не було надано документів, які б підтверджували родинні чи шлюбні стосунки між нею та ОСОБА_5 , а заповіт від 23 вересня 2015 року за реєстровим номером №1267 за заявою заповідача скасований 27 листопада 2015 року і на час відкриття спадщини чинного заповіту не існує.

У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просили задовольнити її із зазначених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому, на адресу суду за підписом міського голови Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області як керівника заінтересованої особи у справі надійшла заява з проханням справу за заявою ОСОБА_1 розглянути без представника міської ради, проти задоволення заяви ОСОБА_1 представник заінтересованої особи заперечень не має.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм родичем ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 з листопада 2012 року, оскільки у нього всі інші родичі померли. Свідок знала їх багато років, бо живе неподалік. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку ОСОБА_1 , яка і займалася його похованням.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що живе неподалік від заявниці ОСОБА_1 з 2010 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були родичами (він був чоловіком її тітки), жили вони разом в одному будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , приблизно з осені 2012 року. Коли ОСОБА_5 помер, ОСОБА_1 займалася його похованням, а він їй допомагав.

Суд, беручи до уваги підтримання заяви заявницею та її представником, відсутність заперечень проти заяви ОСОБА_1 з боку заінтересованої особи, враховуючи покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається зі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у м.Пологи Запорізької області ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 11 січня 2018 року Пологівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області.

На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заявниця надала копію довідки від 15 травня 2020 року за підписом голови квартального комітету Боговина С.Г., згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав з 01 листопада 2012 року і до дня смерті з ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_5 та надавала йому допомогу, бо він не міг сам себе обслуговувати, і здійснила його поховання.

Державний нотаріус Шостої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори, Дмитрієва Н.П. 04 жовтня 2019 року винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, нотаріус вказала на те, що при відкритті спадкової справи 18 травня 2018 року ОСОБА_1 був наданий заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 24 січня 2014 року і зареєстрований в реєстрі за №157. Але було виявлено, що померлим 23 вересня 2015 року за реєстровим № 1267 було посвідчено ще один заповіт, який 27 листопада 2015 року був скасований заявою, справжність підпису на якій було посвідчено Носенко Ю.А. приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області. Тому, спираючись на ст.1223 Цивільного кодексу України, при неприйнятті спадщини за заповітом, спадкоємці одержують право на спадкування за законом на загальних підставах. Але, оскільки ОСОБА_1 не було надано документів, які б підтверджували родинні чи шлюбні стосунки між нею та гр. ОСОБА_5 , підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину немає.

При цьому, судом також враховано, що представник заінтересованої особи у наданій до суду письмовій заяві заперечень щодо задоволення вимог ОСОБА_1 не висловив, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 особисто підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали разом з листопада 2012 року і по день його смерті, тобто понад п`ять років.

Проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 постійно проживала разом однією сім`єю з ОСОБА_5 з 01 листопада 2012 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ч.6, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Пологівська міська рада Пологівського району Запорізької області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем однією сім`єю.

Встановити, що громадянка України ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , постійно проживала разом однією сім`єю із громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_3 по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 21 січня 2021 року.

Суддя: Каретник Ю. М.