Дата документу 02.02.2021 Справа № 317/328/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/328/20 Головуючий у 1 інстанції: Нікітін В.В.
Провадження № 22-ц/807/378/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

14 червня 2019 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» було проведено перевірку домоволодіння позивача та складено акт про порушення № , в якому зазначено про несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення вузла обліку. Приводом до зазначеного висновку була наявність двох газових котлів. Пояснення позивача про те, що один з них є несправним, не підключеним та не працює, представники відповідача залишили без уваги.

Згодом позивач, з отриманого акту-розрахунку, дізналась про те, що їй донараховано вартість об`єму природного газу за актом від 14 червня 2019 року в сумі 81815,35 грн. При цьому відповідне рішення комісії станом на момент подання позову вона не отримала, не зважаючи на її неодноразові звернення.

Оскільки акт-розрахунок є лише різновидом претензії та не підлягає оскарженню, позивач вважає достатнім для захисту свого порушеного права оскаржити рішення комісії від 12 липня 2019 року про затвердження акту про порушення від 14 червня 2019 року. Позивач зазначала, що підстави для здійснення згаданого нарахування у відповідача були відсутні, оскільки газовий котел «Bosh» вийшов з ладу ще взимку 2017-2018 років, що підтверджується наданими нею документами, і не був підключений до газорозподільної системи.

Крім того, протиправними діями відповідача ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач, дізнавшись про велику суму нарахування, була вимушена кілька разів звертатись до відповідача та змушена була винайняти адвоката. Через стресовий стан, викликаний діями відповідача, стан здоров`я ОСОБА_1 суттєво погіршився і вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 23 вересня по 04 жовтня 2019 року. Моральну шкоду позивач оцінила в 4000 грн.

Також ОСОБА_1 зазначила, що понесла витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 4000 грн., які вона просила стягнути з відповідача на її користь.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 12 липня 2019 року, стягнути на її користь з відповідача 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та стягнути 4000 грн. витрат на правничу допомогу.

Рішенням Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Визнано неправомірним і скасовано рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» від 12 липня 2019 року про донарахування споживачеві ОСОБА_1 вартості необлікованого обсягу природного газу за період з 15 грудня 2018 року по 14 червня 2019 року в розмірі 81815,35 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат на правничу допомогу.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», суд першої інстанції виходив з невідповідності дій представників АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» вимогам Кодексу ГРС при встановленні факту порушення та його фіксації в акті, форма якого встановлена нормативно. Крім того, судом зазначено, що відповідачем не було доведено суду наявність у ОСОБА_1 порушень в сфері надання послуг з газопостачання. Відмовляючи у стягненні з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, суд виходив з відсутності підстав для такого стягнення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», посилаючись на те, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не надав належної оцінки обставинам справи, не з`ясував повно і всебічно обставини справи, не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах, подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» зазначають, що пунктом 3 глави 4 розд. IX Кодексу ГРС визначено, що споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті. Відповідно до цих вимог позивач ОСОБА_1 не повідомила Оператора ГРМ про те, що у неї був встановлений ще один котел Bosh Supraline KN42-8E, Серійний номер 771543014. Судом першої інстанції вірно зазначено та підтверджено, що за адресою позивача AT «Запоріжгаз» було прийняте газове обладнання - лише один двоконтурний газовий котел Beretta, саме це й підтверджує факт встановлення ще одного котла без погодження з Оператором ГРМ, що призвело до перевищення діапазону обчислення вузла обліку газу. Договір на післягарантійне обслуговування № П-000994 від 08 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Провітерм-Запоріжжя» також підтверджує факт встановлення даного котла на об`єкті позивача - споживача та споживання газу останнім з порушенням норм Кодексу газорозподільних систем. Наявність в приміщенні домоволодіння позивача газового котла Bosh, який не був належним чином оформлений у відповідача, підтверджено відповідними актами приймання-передачі, що надані відповідачем.

Загальна витрата природного газу становить 9,65 м.куб./год. У позивача встановлений побутовий лічильник газу «G-4» Самгаз, який має максимально можливу витрату 6,0 м. куб./год, таким чином має місце перевищення діапазону обчислення вузла обліку газу, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до глави 2 розд. XI Кодексу ГРС визначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, та здійснюється припинення розподілу природного газу, зокрема належить: 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку). Відповідно до вищенаведених норм Кодексу газорозподільних систем, 14 червня 2019 року, фахівцями АТ «Запоріжгаз», було виявлено відповідне порушення, а саме: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку) про що складено Акт про порушення за адресою: АДРЕСА_1 (акт про порушення підписаний споживачем, зауважень не внесено).

Крім того, в апеляційній скарзі містяться посилання на те, що акт про порушення від 14 червня 2019 року, протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз», яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення №1282 від 12 липня 2019 року, та акт - розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, є внутрішніми документами АТ «Запоріжгаз», та не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України.

Також, стягненні судом з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» витрати, понесені ОСОБА_1 на правничу допомогу, скаржник вважає завищеними, зважаючи на малозначність справи.

Посилаючись на наведені обставини, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» просять скасувати рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову. Судові витрати стягнути з ОСОБА_1 .

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходило, що у відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, колегія суддів звертає, що рішення Запорізького районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, не переглядається в апеляційному порядку, оскільки фактично не оскаржується сторонами.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегіясуддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення відповідає в повній мірі.

За приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Учасниками справи визнається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання у будинку АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Встановлено судом першої інстанції, та підтверджується копією приймально-здавального акту, що за адресою буд. АДРЕСА_1 відповідачем було прийняте в газове обладнання один газовий котел (а.с. 47-49, 51).

14 червня 2019 року працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за участю споживача ОСОБА_1 складено акт про порушення № на об`єкті приватного будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 7).

З акту вбачається, що представниками ГРМ було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон вузла обліку»).

Вищевказаний акт ОСОБА_1 підписаний без зауважень (а.с. 7).

З копії протоколу № 1282 засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Запоріжгаз» від 12 липня 2019 року, вбачається, що комісією розглянуто акт про порушення № від 14 червня 2019 року. Вбачається також, що комісією також розглядалась службова записка № 02.4.5Сз-1144-0619 додана до акту про порушення від 14 червня 2019 року. За результатами розгляду, комісією прийнято рішення про задоволення акту про порушення № від 14 червня 2019 року (а.с. 45-46).

29 серпня 2019 року АТ «Запоріжгаз» направило на адресу ОСОБА_1 акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та рахунок на сплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу (а.с. 8).

З акту-розрахунку вбачається, що вартість не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, завданого внаслідок порушенням ОСОБА_1 дорівнює 81815,35 грн. (а.с. 9). Попереджено про необхідність сплатити вартість збитків протягом 10 календарних днів з дати отримання цього рахунку.

30 вересня 2019 року на адресу ОСОБА_1 АТ «Запоріжгаз» направило повідомлення про припинення розподілу природного газу у зв`язку з несплатою заборгованості у розмірі 81815,35 грн. (а.с. 13).

Детальний розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) обсягу природного газу за актом № від 14 червня 2019 року був направлений відповідачем на адресу адвоката позивача - ОСОБА_2 24 вересня 2019 року (вих. № 69001.3?Лв?12416-0919), тобто більше ніж через два місяця після ухвалення оскаржуваного рішення комісії (а.с. 12).

Кодекс ГРС, затверджений 30 вересня 2015 року постановою №2494 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до п. 4 гл. 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване підключення газових приладів самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Пунктом 5 ч. 1 гл. 2 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Пунктом 7 ч. 7 гл. 9 Розділу Х Кодексу ГРС встановлено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (п. 11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРС)

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів на об`єкті споживача (за наявності лічильника), внаслідок якого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильника газу), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника газу (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку для його усунення (п. 3 гл. 3 розд. ХІ Кодексу ГРС).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що АТ «Запоріжгаз» не доведено належними та допустимими доказами того, що котел Bosh Supraline KN42-8E, наявність якого у ОСОБА_1 стала підставою для складання акту про порушення, на момент здійснення контрольного огляду був підключений до системи газопостачання.

При цьому, відповідно до п. 1 гл. 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Вказана форма акту про порушення передбачає обов`язок особи, яка його складає, детально вказати вид, обставини і суть порушення. За необхідності в акті може бути зазначене схематичне відображення порушення.

Проте, в порушення вищенаведених вимог, в акті про порушення № від 14 червня 2019 року не міститься відомостей про детальні обставини, вид та сутність порушення. Зокрема, відсутні будь-які посилання на конкретний підключений газовий прилад, місце його підключення, потужність несанкціоновано підключеного газового приладу, сумарну номінальну потужність газових приладів споживача та діапазон встановленого у споживача вузла обліку, тощо.

Будь-якої схеми працівниками АТ «Запоріжгаз» не складалось. При цьому, у п. 7 акту про порушення зазначено, що до акту додається фото, проте, відповідних фото в матеріалах справи не міститься. Крім того, вони не були предметом розгляду комісії, що підтверджується протоколом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що факт наявності порушення має бути встановлений однозначно і не викликати сумнівів. Саме на відповідача, дії якого оскаржені в судовому порядку, в даному випадку покладається обов`язок доведення правомірності своїх дій, пов`язаних зі складенням акту про порушення. Вказана обставина не була предметом дослідження комісією відповідача з розгляду актів про порушення, хоча мала б бути.

Посилання АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» в апеляційній скарзі на те, що наявність в приміщенні домоволодіння позивача газового котла Bosh, який не був оформлений належним чином у відповідача, не приймаються колегією суддів, оскільки не підтверджують самого факту підключення цього котла та споживання газу.

Натомість, з договору на післягарантійне обслуговування № П-000994 від 08 листопада 2017 року, укладеному між ОСОБА_1 та ТОВ «Провітерм-Запоріжжя», предметом якого є обслуговування газового котла Bosh Supraline KN42-8E, серійний номер 771543014, та з дефектного акту № 1 від 07 лютого 2018 року, вбачається, що котел ремонту не підлягає оскільки дана модель знята з виробництва. Котел підлягає заміні (а.с. 17).

Доводи апеляційної скарги про те, що акт про порушення, протокол засідання комісії та акт-розрахунок є внутрішніми документами АТ «Запоріжгаз» та не належать до актів в розумінні ст. 16 ЦК України, не приймаються колегією суддів з огляду на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) вказано, що «предметом позову у справі № 522/12901/17-ц є скасування протоколу засідання комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» від 29 червня 2017 року № 67 щодо розгляду акта про порушенняПКЕЕ від 16 травня 2017 року № 036296 та визнання дій комісії ПАТ «ЕК Одесаобленерго» щодо розгляду зазначеного акта неправомірними. При розгляді справи № 522/12901/17-ц Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права. Такі вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але й узагалі не підлягають судовому розгляду. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/12901/17-ц складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема, щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта. Оскільки у справі № 910/17955/17 предметом позову є скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, а у справі № 522/12901/17-ц питання щодо скасування рішення комісії не було предметом розгляду, то підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 14-503цс18), відсутні. Велика Палата Верховного Суду вважає, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача».

Також у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 311/2314/16 (провадження № 61-35175св18), з урахуванням закріпленого на рівні спеціальних нормативно-правових актів права споживача оскаржити у судовому порядку об`єм та/або вартість донарахованого природного газу у разі незгоди з їх розміром, визначеним оператором газорозподільної системи за наслідками задоволення акта про порушення, Верховий Суд не погодився з доводами касаційної скарги про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Крім того, слід звернути увагу, що ОСОБА_1 обґрунтовувала обраний нею спосіб захисту тим, що між нею та відповідачем існує спір щодо вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється їй до сплати як сума заподіяних відповідачеві збитків, і просила скасувати саме рішення комісії з розгляду актів про порушення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції стягнув з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» судові витрати, понесені ОСОБА_1 у завищеному розмірі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до частин четвертої статті 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд першої інстанції, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахував наявний в матеріалах справи договір про надання послуг адвоката від 05 листопада 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ямою Д.М. (а.с. 20), акт передачі-приймання послуг та квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 4000 грн. (а.с. 22). При цьому, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» не доведено, що ці витрати є неспівмірними, клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції не заявляло.

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 28 жовтня 2020 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 10 лютого 2021 року.

Головуючий:

Судді: