КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року місто Київ.

Справа 754/12120/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/989/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року (у складі судді Сенюти В.О., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня ) про повернення позовної заяви

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва було відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та призначено підготовче засідання по вказаній справі.

03 грудня 2020 року в судовому засіданні представник позивача подав уточнену позовну заяву. Представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти прийняття вказаної заяви заперечували. Вказали на порушення представником позивача порядку подачі вказаного документу, оскільки заява подана в судовому засіданні, не була направлена сторонам, докази направлення відсутні.

Ухвалою Десянянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 повернуто.

Не погоджуючись з такою ухвалою, 18.12. 2020 року згідно відмітки суду ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати суд прийняти до розгляду уточнену позовну заяву.

Апеляційну скаргу обґрунтовувало тим, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що до закінчення підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження сторона має право змінити предмет і підстави позову шляхом подання письмової заяви, що і було зроблено позивачем. Вказана норма процесуального закону не містить вимоги відправлення цієї письмової заяви, однак суд вимог Законодавства не дотримався, не врахував, що позовна заява (з всіма додатками) були вручені відповідачам (їх представникам) особисто в судовому засіданні, крім того, позивач зазначила, що їй не відомо адресу відповідачів.

Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила: визнати встановленим факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства громадянина ОСОБА_6 і громадянки ОСОБА_1 в період: з 28 листопада 2003 року по 18 серпня 2004 года ;

Визнати, що майно нажите під час спільного проживання та ведення спільного господарства до реєстрації шлюбу, а саме двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю громадянина ОСОБА_6 і громадянки ОСОБА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на половину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від від 09 жовтня 2020 року прийнято справу до провадження судді Менюта В.О, призначено у справі підготовче засідання на 03 грудня 2020 року (т.1, а.с.27).

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій вже просила: визнати встановленим факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства громадянина ОСОБА_6 і громадянки ОСОБА_1 в період: з 1 січня 2004 року по 18 серпня 2004 року .

Визнати, що майно нажите під час спільного проживання та ведення спільного господарства без реєстрації шлюбу в період з з 1 січня 2004 року по 18 серпня 2004 року та після реєстрації їх шлюбу 18 серпня 2004 року є спільною сумісною власністю подружжяя громадянина ОСОБА_6 і громадянки ОСОБА_1 .

Визнати квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1: ОСОБА_6 і ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , як на половину спільної сумісної власності її і її чоловіка - ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_6 , право власності на 1/3 від другої половини квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй і її чоловіку на праві спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 загалом право приватної власності на 4/6 (1/2 + 1/6 = 4/6) квартири АДРЕСА_1 .

Повертаючи уточнену позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції керувався ч. 5 ст. 49 ЦПК України й виходив із того, що позивачем до вказаної заяви не додано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Системний правовий аналіз зазначених процесуальний норм свідчить про те, що ст.49 ЦПК України передбачено імперативний обов`язок позивача подавати суду докази направлення заяви про збільшення позовних вимог та доданих до неї документів іншим учасникам справи. Цієї ж статтею встановлений імперативний обов`язок суду не приймати до розгляду та повертати заявнику відповідну заяву у разі неподання доказів її направлення разом з доданими до неї документами іншим учасникам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до додатків, що зазначені в уточненій позовній заяви, відсутні відомості про направлення уточненого позову іншим учасникам по справі.

Встановивши, що до уточненої позовної заяви , в якій позивач збільшила свої позовні вимоги, ОСОБА_1 не подано доказів її направлення разом з доданими до неї документами іншим учасникам справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення цієї заяви повивачу на підставі ч.5 ст.49 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачу не відомо місце проживання відповідачів, спростовується матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, суд перед відкриття провадження у справі, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

09 жовтня 2020 року ухвалою Деснянського районного суду містка Києва відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 03 грудня 2020 року. Таким чином суд встановив, що у позивача було понад два місяці, щоб ознайомитись з матеріалами справи, щоб у подальшому мати відомості для надіслання уточненої позовної заяви, з якою заявник звернулась 03 грудня 2020 року.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Отже, встановивши, що позивач не направив відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , копії заяви про уточнення позовних вимог, а надано її безпосередньо в судовому засіданні, докази направлення вказаної заяви сторонам по справі відсутні, суд першої інстанції відповідно до вимог цивільного процесуального закону повернув позивачу подану заяву.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому її відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів також роз`яснює, що позивач має право звернутись з позовом з вимогами, що зазначені в уточненій позовній заяві в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді