Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/614/21
Провадження 2/433/285/21
15.06.2021 року,Троїцький районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Гавалешка П.С.,
за участю секретаря судового засідання Рєзнікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаним позовом, в якому просить стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення його неповнолітньою дитиною ОСОБА_3 , трьохрічного віку в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Вказаний шлюб на даний час перебуває на стадії розірвання. Від даного шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час, сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, діти знаходяться на утриманні позивача, відповідач усунувся від утримання дитини, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати аліменти в вказаному розмірі.
Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 28 квітня 2021 року відкрито провадження в даній справі.
Позивач в судове засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявку суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено таке.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 16 січня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , сторони є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до копії довідки від 21.04.2021 року № 1127, за місцем реєстрації позивача також проживають її діти, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Позивач зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку. Такий рівень віно одна не зможе забезпечити дітям. Крім того, відповідач здоровий, працездатний, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на дітей.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Як вбачається зі змісту ст.182 СК України та п.17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Згідно ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія , доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проживають разом з позивачем ОСОБА_1 , так як останній добровільно не надає кошти на утримання дітей та дружини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини з ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.75, 84, 85, 180, 182, 184 СК України, статтями 4, 12, 76-81, 141, 258-259, 265, 274, 275, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та утримання дружини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі на кожну дитину щомісячно в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2021 року та до досягнення дітьми повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 800 (вісімсот) гривень починаючи з 27 квітня 2021 року до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-х річного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежів за 1 (один) місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із урахуванням п.п 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя П.С.Гавалешко

15.06.21