_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/8620/20
Провадження № 2/947/35/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Тельпіс Я.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної адміністрації Одеської міськради про визнання права користування жилим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який вмотивувала тим, що в 1978 році її матері ОСОБА_3 для тимчасового проживання, у зв`язку з пожежею за їх постійним місцем проживання, було надано кімнату АДРЕСА_1 яке на той час знаходилося на балансі КП «Одесміськелектротранс». У зазначеній кімнаті також постійно проживала ї вона. В подальшому зазначений гуртожиток було передано на баланс ЖЕО Київського району м.Одеси. 1.07.2019р. ОСОБА_3 померла, а позивач продовжує проживати у кімнаті. Також вказує, що відповідачем їй відмовлено у відкритті особового рахунку та укладанні договору найму зазначеної кімнати. Позивач ОСОБА_1 посилаючись на норми ст.64-67, 106 ЖК УРСР просить суд визнати за нею право користування зазначеної кімнатою, зобов`язати відповідача укласти з нею договір найму та відкрити особовий рахунок.

4.05.2020р. судом відкрито провадження у справі.

Відповідач надав суду відзив, у якому зазначив, що оскільки кімната у гуртожитку надавалася померлій ОСОБА_3 тимчасово, а позивач має постійне місце реєстрації і на квартирному обліку не знаходиться, то підстав для задоволення позову не має.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у засідання не прибула, подала відповідну заяву з проханням розглянути справу у її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є дочкою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Померла ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

У подальшому, за зазначеною адресою - місцем проживання ОСОБА_3 виникла пожежа, внаслідок чого її тимчасово відселено до гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 , який знаходився на балансі підприємства, у якому на той час працювала ОСОБА_3 - КП «Одесміськелектротранс», надано кімнату АДРЕСА_1 , однак документів, які б підтверджували факт та підставу надання цієї кімнати не збереглося (Лист КП «Одесміськелектротранс» ОМР №09/15-1112 від 14.06.2012р.), і цю обставину обидві сторони не заперечують.

Слід зазначити, що ордеру або Договору про постійне користування кімнатою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не надавалося, що сторонами справи також не заперечувалося.

В подальшому ОСОБА_1 разом з дочкою - позивачем по справі, вселилася у кімнату АДРЕСА_1 , і ОСОБА_3 відкрито особовий рахунок для сплати побутових та житлових послуг.

14.12.1991р. зазначений гуртожиток було передано на баланс Житлово-експлуатаційної організації Київського району м.Одеси.

ОСОБА_3 померла, відповідач продовжила користуватися за призначенням кімнатою АДРЕСА_1 у вказаному гуртожитку, яка надавалася тимчасово.

Однак, постійне місце проживання позивача зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 з 1992 року.

Статтею 81ч.1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стороною позивача суду не надано доказів того, що проживання позивача за її постійним місцем реєстрації неможливо і, що фона перебуває на квартирному обліку в Київському районі м.Одеси.

Згідно вимог ч.4 ст.132 ЖК УРСР жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам за умови, що для них таке житло є єдиним місцем проживання і їх сукупний дохід недостатній для придбання або найму іншого житлового приміщення набути альтернативне місце проживання.

Стаття 64 ЖК УРСР визначає, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, та якщо вони перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті,селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки позивачу, право на проживання якого у спірній квартирі (кімнаті) походить від права ОСОБА_3 і є тимчасовим, позивачем у порушення вимог ст.81 ч.1 ЦПК України не наведено законних підстав для визнання за ним права постійного проживання (користування) у спірній квартирі (кімнаті), ордеру, який дає право на постійне проживання, на вселення позивача в спірну квартиру (кімнату) не видавалося, а отже суд вважає, що позивач не набула права на постійне користування нею, і що її житлові права порушені, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Щодо доводів сторони позивача суд зазначає, що норми ст.106 ЖК УРСР у цьому спорі не застосовуються, оскільки регулюють зміну договору найму жилого приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сім`ї, а судом встановлено, такий договір з померлою ОСОБА_3 не укладався. Посилання сторони позивача на рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Заява № 30856/03) також є помилковим, з підстав зазначених у мотивувальній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її підписання шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.