Номер провадження: 22-ц/813/5414/21
Номер справи місцевого суду: 493/2187/14-ц
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря Бєляєвої О.К.

з участю: апелянта ОСОБА_1 і його представника, позивачки ОСОБА_2 і її представника

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 листопада 2014 року (одноособово суддя Бодашко Л.І.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями у порядку спадкування за законом,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

08.10.2014 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до Балтської міської ради Одеської області (далі- Балтська МР) про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку під літерою А загальною площею 57,1 м2, житловою площею 44,4 м2 з сіньми (літера а), тамбурами (літери а1, а2), господарськими будівлями сараями (літери Б, Д), літньою кухнею (літера Г), гаражем (літера Е), вбиральнею (літера Ж), розташованих на земельній ділянці площею 909 м2 по АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , на праві приватної власності якій належала 1/2 частина вказаного житлового будинку з господарськими будівлям. Після її смерті спадщину, як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняв її син ОСОБА_4 , який постійно проживав із матір`ю та був зареєстрований за вказаною адресою на час відкриття спадщини. ОСОБА_4 за життя спадщину, у встановленому порядку, не оформив і свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. З 2004 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 проживав разом із позивачкою ОСОБА_2 однією сім`єю, вів з нею спільне господарство. За життя ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заповіти не складали.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер і після його смерті позивачка, як спадкоємець четвертої черги за законом, фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом зі спадкодавцем, поховала його, користується речами і предметами домашнього вжитку, і, у встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності оригіналів технічної документації та правовстановлюючих документів на 1/2 частину житлового будинку, а також тому, що за життя ОСОБА_4 не оформив спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 і не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила просила про задоволення позову.

Позивачка і представник Балтської МР не приймали участі у судовому засіданні 24.11.2014 року.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24.11.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку під літерою А загальною площею 57,1 м2, житловою площею 44,4 м2 з сіньми (літера а), тамбурами (літери а1, а2), господарськими будівлями сараями (літери Б, Д), літньою кухнею (літера Г), гаражем (літера Е), вбиральнею (літера Ж), розташованих на земельній ділянці площею 909 м2 по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , який не бра участі у справі, не погодився із рішенням суду від 24.11.2014 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 зазначає:

Під час оформлення документів на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 йому стало відомо про наявність рішення суду від 24.11.2014 року, згідно якого за ОСОБА_5 визнано право власності житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за правом представлення після смерті його батька ОСОБА_6 , рідного брата спадкодавця ОСОБА_4 , тобто є спадкоємцем другої черги. До спадкового майна, що залишилось після смерті його рідного дядька увійшов спірний житловий будинок. Рідні діти покійного ОСОБА_4 не прийняли спадщину, яка залишилась після смерті їхнього батька. Станом на момент смерті він разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 були співвласниками спірного житлового будинку. Під час оформлення спадщини йому було відмовлено в оформлені документів у зв`язку із наявністю спадкоємців першої черги, хоча жоден спадкоємець першої черги не успадкував майно ОСОБА_4 .

У справі за заявою ОСОБА_5 до участі у справі залучено Балтську МР.

Крім нього спадкоємці, які можуть також претендувати на вказане спадкове майно і відповідно повинні були бути відповідачами за вказаним позовом є ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діти ОСОБА_4 . Справу вирішено без витребування відомостей про спадкоємців.

Рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові з огляду на залучення до участі у справі неналежного відповідача Балтську МР замість спадкоємців першої та другої черги.

Відзив ОСОБА_2 зазначає:

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважаться таким, що не прийняв її.

ОСОБА_1 та діти спадкодавця ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , на час відкриття спадщини, не проживали постійно разом із ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та у встановлений шестимісячний строк не подали нотаріусу заяву про прийняття його спадщини. Таким чином ОСОБА_1 і діти спадкодавця ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 і не мають права спадкування його майна.

Вона і ОСОБА_4 проживали однією сім`єю у цивільному шлюбі з 2004 року і по день смерті спадкодавця, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено рішенням суду від 16.06.2014 року по справі № 493/1134/4-ц.

У ОСОБА_4 є донька ОСОБА_10 та син ОСОБА_7 , які своїм батьком ніколи не цікавились. Коли в липні 2013 року ОСОБА_4 захворів, вона зателефонувала його доньці ОСОБА_8 (номер її телефону вона дізналась від їхніх родичів, які проживають в м. Балта) і повідомила про хворобу батька, просила її повідомити про це ОСОБА_7 і допомогти у лікуванні батька. Вона сказала, що має зв`язок з братом ОСОБА_7 , порадиться і дасть відповідь, а через декілька днів вона зателефонувала і повідомила, що їм з братом батько не цікавий та щоб вона на них не розраховувала. Коли їхні з ОСОБА_4 заощадження вичерпались, вона вимушена була позичати кошти у своїх дітей на його лікування. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер і вона знову зателефонувала його доньці, просила приїхати та прийняти участь в організації його поховання, на що знову отримала відмову. ОСОБА_7 у позовній заяві про визначення йому додаткового строку стверджував, що він підтримує стосунки зі своєї сестрою ОСОБА_8 . 13.11.2014 року ОСОБА_8 заявила, що вона не повідомила її про хворобу та смерть батька і просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28.04.2015 року ОСОБА_8 відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , так як жодних поважних причин на це у неї не було. ОСОБА_7 також у лютому 2015 року звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , посилався, що про смерть батька не знав і дізнався лише через 10 місяців від дня свого звільнення з місць позбавлення волі, а із позовом до суду звернувся ще через три місяці від дня коли дізнався про смерть батька.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-1215цс16) .

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановою від 26 вересня 2015 року по справі № 6-1215 цс15 вказала, що неповідомлення відповідачем позивача про смерть спадкодавця - не може бути визнане поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року по справі №2/493/282/15-ц ОСОБА_7 відмовлено у задоволені позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 . Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.11.2016 року, рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року скасовано з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_7 , однак постановою Верховного Суду від 10.10.2018 року скасовано рішення апеляційного суду Одеської області від 22.11.2016 року і залишено в силі рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року про відмову ОСОБА_7 у позові.

Вона, як спадкоємець за законом четвертої черги подала приватному нотаріусу Н.С. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і нотаріусом заведено спадкову справу № 100/2014. Нотаріус рекомендувала їй звернутися до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на 1/2 частину спірного житлового будинку. Рішенням суду від 24.11.2014 року її позов задоволений.

З метою з`ясування відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину у приватного нотаріуса витребувано копію спадкової справи № 100/2014 до майна ОСОБА_4 , з якої вбачається, що на момент розгляду справи спадщину прийняла тільки вона, а ОСОБА_1 і діти спадкодавця - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спадщину не приймали.

Таким чином, за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, належним відповідачем у справі є Балтська МР.

Відзив представника Балтської МР зазначає:

Рішення є законним, а скарне необґрунтованою.

ОСОБА_1 і діти спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на час відкриття спадщини не проживали постійно разом із ОСОБА_4 , який помре 09.11.2013 року і у встановлений шестимісячний строк не подали нотаріусу заяву про прийняття його спадщини.

Листом № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року визначено, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановою від 04.11.2015 року по справі № 6-1486цс15 визначила наступне. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини за змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Апелянт стверджує, що до розгляду справи залучено неналежного відповідача - Балтську МР замість спадкоємців першої та другої черги.

Однак, судом першої інстанції з метою з`ясування відомостей про інших спадкоємців, які прийняли спадщину, було витребувано у приватного нотаріуса копію спадкової справи № 100/2014 до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матеріалів якої вбачається, що на момент розгляду справи спадщину прийняла ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 і діти спадкодавця ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спадщину не приймали.

Таким чином, за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, належним відповідачем у справі є Балтська МР, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково (ст. 352 ч.1 ЦПК України).

З огляду на викладене, особа, яка не брала участі у справі, має право оскаржити в апеляційному порядку судове рішення, яке безпосередньо встановлює, змінює або припиняє її права та обов`язки, тобто завдає їй шкоди, що виявляється у несприятливих для особи наслідках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 ч.1 ЦК України).

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 24.11.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд визнав за ОСОБА_2 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку під літерою А загальною площею 57,1 м2, житловою площею 44,4 м2 з сіньми (літера а), тамбурами (літери а1, а2), господарськими будівлями сараями (літери Б, Д), літньою кухнею (літера Г), гаражем (літера Е), вбиральнею (літера Ж), розташованих на земельній ділянці площею 909 м2 по АДРЕСА_1 (а.с. 70).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.(ст. ст. 1261 ч.1, 1262 ч.1, 1264 ч.1, 1266 ч.3 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_2 є спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти спадкодавця ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , як спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку, спадщину не прийняли, що вбачається зі спадкової справи №100/2014 (а.с.45-59)..

Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 року, скасовано рішення апеляційного суду Одеської області від 22.11.2016 року і залишено в силі рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.09.2015 року про відмову ОСОБА_7 у позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.104-109).

Апелянт ОСОБА_1 , племінник спадкодавця ОСОБА_4 , також, у встановленому законом порядку, не прийняв спадщину після смерті дядька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з приводу подачі заяви про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вперше звернувся до нотаріуса 16.11.2018 року, тобто через п`ять років після відкриття спадщини (а.с.146,147).

Постановою від 20.11.2018 року приватний нотаріус відмовила Морозану Ю.С. у вчинені нотаріальної дії (а.с.148 зворот,149).

З огляду на те, що ОСОБА_1 , як спадкоємець другої черги, який, у встановленому законом порядку, не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняли і його діти, як спадклємці першої черги, в силу ч. 1 ст. 1277 ЦК України, спадщина після смерті ОСОБА_4 є вдіумерлою.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою (ч.1 ст. 1277 ЦК України).

За таких обставин, належним відповідачем у справі, за відумерлості спадщини, є Балтська МР.

Оскільки ОСОБА_1 не довів, що він, у встановленому законом порядку, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , рішенням суду від 24.11.2014 року не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ст. 362 ч.1 п.3, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що рішенням суду від 24.11.2014 року не вирішувались питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 підлягає закриттю.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 362, 368 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 листопада 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови суду.

Повний текст постанови суду складено 17.06.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Є.С. Сєвєрова