Провадження № 4-с/234/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Зеленкової С.М.

за участю: представника стягувача Баранової О.О.

боржника ОСОБА_1

державного виконавця Бабіч І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця, заінтересована особа: стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.12.2020р звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця, в якый зазначив, що згідно рішення Краматорського міського суду у Донецькій області №234/20754/19 з нього ( ОСОБА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтепломережа» було стягнуто заборгованість за опалення за період з 01.10.2017 року до 30.04.2019 року в сумі 18 527,28грн та судові витрати у сумі 1921грн. На підставі вищевказаного рішення суду, 18 травня 2020 року було видано виконавчий лист, який надійшов на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (надалі ВПВР Управління ЗПВР СМУ МЮ (м.Харків)), ВП 62199466. З метою виконання рішення державним виконавцем до ПФУ м.Краматорськ була направлена постанова про утримання суми боргу з його ( ОСОБА_1 ) пенсії, дата початку утримання - 01.08.2020р, відсоток відрахувань 13,88%, початковий борг - 20448,28грн та з 01.08.2020р по 21.09.2020р провадилося утримання з пенсії. Зазначає, що 21.09.2020р державним виконавцем ВПВР Управління ЗПВР СМУ МЮ (м.Харків) було винесено Постанову про арешт коштів боржника, у зв`язку з чим, й арештовано його ( ОСОБА_1 ) пенсійний рахунок, сума до стягнення 22743,11грн. Вважає, що вказана Постанова підлягає скасуванню, оскільки у нього вже провадилося утримання з пенсії, державний виконавець не мав права арештовувати пенсійний рахунок. Крім того, вказує, що арешт пенсійного рахунку фактично позбавив його можливості повноцінно існувати, так як пенсія є єдиним джерелом його існування; на теперішній час він позбавлений можливості сплачувати комунальні платежі, що у свою чергу призведе до накопичення нових боргів. Просить визнати протиправною та скасувати Постанову про арешт коштів від 21.09.2020р винесену в рамках ВП №62199466 старшим держаним виконавцем до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги своєї скарги, наполягав на задоволенні та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Державний виконавець Бабіч І.Ю. заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1 та в судовому засіданні пояснила, що дійсно, на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавчий лист №234/20754/19, виданий Краматорським міським судом Донецької області 18.05.2020р про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» заборгованості за опалення за період з 01.10.2017р по 30.04.2019р в сумі 18 527,28 грн, а також понесених судових витрат у сумі 1 921,00 грн. Зазначила, що виконання рішень здійснюється у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження». 01.06.2020р державним виконавцем на підставі ст.ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії направлено сторонам. Згідно відповіді № від 01.06.2020 на запит від 01.06.2020р до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, заявник перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області та отримує пенсію у розмірі 7 013,23грн. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Вказує, що на підставі вимог ч.1 ст.18, ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» 21.09.2020р державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено банківським установам. На виконання постанови про арешт коштів боржника ВП №62199466 від 21.09.2020 Акціонерне товариство «Ощадбанк» листом від 02.11.2020 №46-13/9705/11560-БТ повідомило про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_1 , та обидва відкритих боржником рахунка використовуються в тому числі для зарахування пенсійних виплат. Звертає увагу, що у постанові про арешт коштів боржника від 21.09.2020р ВП №62199466 є зауваження щодо заборони арешту коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. У відповідності до ч.3 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Вважає, що державним виконавцем під час виконання посадових обов`язків було правомірно застосовано вимоги ч.1 ст.ст.18, 56 ЗУ «Про виконавче провадження», а рахунки заявника ОСОБА_1 , згідно листа АТ «Ощадбанк» від 02.11.2020р №46-13/9705/11560-БТ, не є рахунками із спеціальним режимом використання, спеціальними та іншими рахунками, звернення стягнення на які заборонено законом, оскільки банком постанова про арешт коштів боржника від 21.09.2020р ВП №62199466 прийнята до виконання, про що ним було офіційно повідомлено. Крім того, вказує, що пунктом 1 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р №512/5, визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Щодо звернення стягнення на пенсію заявника, зазначила, що згідно ст.68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Тобто, зазначена норма Закону України «Про виконавче провадження» застосовується як один із засобів впливу на боржника з метою виконання рішення суду, проте не визначена законодавством єдиним можливим та достатнім засобом впливу, як вважає заявник. Більш того, звернення стягнення на доходи боржника застосовується державним виконавцем після вичерпання всіх законодавчо визначених першочергових заходів для виконання судового рішення. Одним з таких першочергових заходів згідно до ч.2 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», визначено у першу чергу звернення стягнення на кошти боржника на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Окремо зауважила, що згідно відповіді № від 01.06.2020 на запит №80817410 від 01.06.2020 до ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії, заявник перебуває на обліку в УПФУ в м.Краматорську Донецької області та отримує пенсію у розмірі 7013,23грн. Зазначене свідчить про те, що заявник мав фінансову можливість систематично сплачувати послуги з опалення, проте не робив цього, наслідком чого стала заборгованість перед ТОВ «Краматорськтеплоенерго» за період з 01.10.2017р по 30.04.2019р в сумі 18 527,28грн. Тобто заявником впродовж декількох років систематично порушувалися умови договору щодо сплати послуг за опалення в установлений строк. Разом з тим, заявник виявив схвильованість неможливістю здійснювати сплату комунальних платежів тільки після прийняття АТ «Ощадбанк» постанови про арешт його коштів від 21.09.2020р, що, на умку державного виконаця, не може бути аргументом для визнання протиправною та скасування зазначеної постанови, оскільки не має під собою законодавчого обґрунтування. Крім того, вважає, що заявником пропущені строки для оскарження дій державного виконавця.

ОСОБА_2 , представник стягувача, в судовому засіданні підтимала доводи державного виконавця та просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Частиною 4 статті 56 Закону України №1404-VIII "Про виконавче провадження", передбачено, що копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Встановлено, що Краматорський міський суд Донецької області 18.05.2020р видав виконавчий лист по справі №234/20754/19, провадження №2/234/992/20, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Краматорськтеплоенерго» заборгованість за опалення за період з 01.10.2017 року до 30.04.2019 року в сумі 18 527,28грн та судові витрати у сумі 1921,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС СМУ МЮ (м.Харків) Запорожець І.М. від 01.06.2020р відкрито виконавче провадження №62199466 з виконання виконавчого листа №234/20754/19, №2/234/992/20, виданого 18.05.2020р Краматорським міським судом Донецької області.

Згідно відповіді № від 01.06.2020р на запит державного виконавця № 80817410 від 01.06.2020 до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області та отримує пенсію у розмірі 7 013,23грн.

Як вбачається з Протоколу введення виконавчого листа про існуючі відрахування Управління ПФУ в м. Краматорську Донецької області, з 01.02.2020 року, в рахунок погашення заборгованості, утримується 13,88 % пенсії ОСОБА_1 .

В рамках вказаного виконавчого провадження 21 вересня 2020 року постановою старшого державного виконавця ВПВР Управління ЗПВР СМУ МЮ (м.Харків) Бабіч І.Ю. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт колштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 22 743,11 грн.

На виконання постанови про арешт коштів боржника за ВП №62199466 від 21.09.2020 Акціонерне товариство «Ощадбанк» листом від 02.11.2020 №46-13/9705/11560-БТ повідомило про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_1 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , та про те, що обидва відкритих боржником рахунка використовуються в тому числі для зарахування пенсійних виплат.

Доказів того, що зазначені рахунки відносяться до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти яких заборонено, матеріали справи не містять.

Також, АТ «Ощадбанк», на яке покладений обов`язок визначати статус рахунку та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ОСОБА_1 виконало. Зазначене свідчить про те, що Банк також не визнав ці рахунки та кошти на них такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Накладаючи в рамках виконавчого провадження арешт на грошові кошти боржника, державний виконавець в постанові від 21.09.2020р зазначив, що арешт накладається на грошові кошти, що знаходяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржникові ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження 22 743,11грн.

Тобто такі дії державного виконавця відповідають положенням статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", якою керувався державний виконавець та якою передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, виносячи постанову про накладення арешту, старший державний виконавець ВПВР Управління ЗПВР СМУ МЮ (м.Харків) ОСОБА_3 діяла в межах повноважень, передбачених Законом.

Крім того, оскаржувана постанова не містить вказівки про накладення арешту на конкретний рахунок боржника і зокрема на рахунки боржника № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які відкриті в АТ «Ощадбак».

Банк, приймаючи постанову до виконання, не визначив статус коштів та рахунків на яких вони знаходяться як рахунки із спеціальним режимом використання і не повідомляв виконавця про цільове призначення коштів на рахунках та не повернув його постанову без виконання, що було б підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його скарги на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бабіч І.Ю. від 21.09.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62199466.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бабіч І.Ю. від 21.09.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62199466, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 26.01.2021р.

Головуючий суддя: А.М. Лутай