Справа № 175/2231/21
Провадження № 2/175/707/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Сапай О.Г.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та з заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що враховуючи предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, й порядку забезпечення позову необхідно зупинити стягнення за виконавчим написом № 1177 від 23.04.2019 року, вчиненим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до вирішення по суті справи за її позовом до Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та у випадку задоволення позовних вимог повернення належного їй нерухомого майна, на яке буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде неможливе.

Просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, зареєстрованого в реєстрі за №1117 від 23 квітня 2019 року, за виконавчим провадженням, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександром Миколайовичем.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із заяви вбачається, що заявник оспорює виконавчий напис нотаріуса за яким відбувається стягнення з її грошових коштів. Заявник вважає, що відсутність забезпечення позову призведе до того, що оскаржуваний виконавчий напис буде виконаний і тоді вона понесе матеріальні втрати. При цьому, вважає, що невжиття заходів щодо зупинення стягнення за виконавчим написом може призвести до порушення її прав.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, може застосовуватись судом, як захід забезпечення позову.

Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки оспорюється виконавчий напис нотаріуса, то вирішення питання про зупинення стягнення ніяким чином не є фактичним виконанням рішення суду при визнанні виконавчого напису таким, що підлягає чи не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява про забезпечення позову є законною та обґрунтованою та для ефективного захисту оспорюваних прав або інтересів заявника, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 151-154 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, зареєстрованого в реєстрі за №1117 від 23 квітня 2019 року, за виконавчим провадженням, яке відкрито Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександром Миколайовичем.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Новік