Справа № 214/918/21
2-о/214/61/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретар судового засідання Кушнерук Ю.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу №214/918/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Тарутинська селищна рада Тарутинського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася 03.02.2021 року до суду із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме: ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельні ділянки площею 7,28 га та площею 6,53 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Тарутинський район, Березинська селищна рада.

Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 в графі батько записаний « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть прізвище батька заявника зазначено як « ОСОБА_5 ». Встановлення факту родинних відносин необхідно для оформлення спадкового майна, в той час як підтвердити факт родинних відносин в позасудовому порядку є виключеним, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав після смерті батька ОСОБА_2 , вимушена звернутися до суду з даною заявою

Ухвалою суду від 04 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження (а.с. 25).

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Заявник ОСОБА_1 правом присутності не скористувалася, та поза межами судового засідання надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги заяви підтримує.

Заінтересована особа виконавчий комітет Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області правом присутності не скористувались, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Поза межами судового засідання надали до суду заяву відповідно до якої не заперечують проти задоволення заяви.

З огляду на вимоги ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням.

Так, згідно з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26 липня 1994 року у с. Березине, Тарутинського району, Одеської області народилась ОСОБА_6 , у графі батько мовою оригіналу вказано « ОСОБА_4 » (а.с. 6).

Згідно з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , 04 серпня 1995 року ОСОБА_6 уклала шлюб із ОСОБА_7 та змінила своє дівоче прізвище « ОСОБА_8 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_9 » (а.с.11).

ОСОБА_5 , батько ОСОБА_10 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 74 року, про що складено відповідний актовий запис № 1940 Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 10.12.2018 року (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок площею 7,28 га та 6,53 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Тарутинський район, Березинська селищна рада, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯА №262420 та серії ЯГ№924571 (а.с.9-10)

Отже судом встановлено, що у Державних актах на право власності на земельну ділянку та у Свідоцтві про смерть ОСОБА_2 , батька заявника, прізвище зазначено як « ОСОБА_11 »», у Свідоцтві про народження та у свідоцтві про одруження прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_12 ».

Бажаючи вступити у право наслідування на майно у вигляді двох земельних ділянок площею 6,53 га та 7,28 га, які розташовані на території Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області за померлим батьком ОСОБА_2 , заявник звернулася до державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г., однак нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 6,53 га та 7,28 га, які розташовані за адресою: Одеська область, Тарутинський район, Березинська селищна рада, оскільки у наданих ОСОБА_1 документах є наступні розбіжності: в свідоцтві про народження ОСОБА_3 в графі батько записаний « ОСОБА_4 », а у наданому свідоцтві про смерть зазначено « ОСОБА_5 ) (а.с.20).

Способом захисту свого права заявник вибрала звернення до суду з заявою про встановлення факту перебування померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та заявника ОСОБА_10 у родинних відносинах, як батька та доньки станом на дату смерті ОСОБА_2 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_2 . Суд вважає такий спосіб законним. Поза судовим шляхом вирішити це питання заявник не може.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у рази їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

За приписом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За вимогами п.5,ч.2, ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження.

Згідно зі ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У п. 7 зазначеної вище Постанови ПВС вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 , 1943 року народження та ОСОБА_10 , 1977 року народження перебували у родинних відносинах, як батько та донька станом на дату смерті ОСОБА_2 , яка сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов`язковою.

Суд вважає, що звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин законним, а заяву такою, що знайшла своє підтвердження належними та допустимими доказами, тому вимоги заявника підлягають задоволенню.

Керуючись ст.,ст. 2, 4, 11, 12, 13, 76-80, 259, 264, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2 , 1943 року народження та ОСОБА_1 , 1977 року народження, у родинних відносинах, як батька та доньки станом на дату смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по справі покласти на заявника.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протяго Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст судового рішення складено 15 червня 2021 року.

Суддя Н.Г. Гринь