П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021року м. Київ

Справа № 759/10456/15-ц

Провадження: № 22-ц/824/9555/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Іванової І.В., Пікуль А.А.

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бесплемянного Юрія Миколайовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Коваль О.А.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ПАТ«БГ Банк» звернулосьдо суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року позов ПАТ «БГ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 борг за кредитним договором в сумі 6 157 585, 91 грн та судовий збір в розмірі 3654 грн.

04 березня 2020 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року скасовано, розгляд справи призначено в порядку загального позовногопровадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2021 року замінено позивача ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у зазначеній цивільній справі.

На стадії підготовчого судового розгляду справи, а саме, 16.02.2021 року ТОВ «Доступні Фінанси» звернулось до суду із заявою про заміну позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на ТОВ «Доступні Фінанси», посилаючись на укладений між ними договір про відступлення прававимоги № В-09-1/20 закредитними зобов'язаннямиОСОБА_1 . Також, ТОВ «Доступні Фінанси» було подано заяву про залишення цього позову без розгляду згідно п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року заяву ТОВ «Доступні Фінанси» про заміну сторони задоволено частково.

Замінено позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» у зазначеній цивільній справі на його правонаступника ТОВ «Доступні Фінанси» в частині прав вимоги, визначених договором про відступлення прав вимоги № В-09-1/20, тобто, за мінусом кредитних зобов`язань ОСОБА_1 на суму 301 336,04 грн, які належать ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Залишено без розгляду позовні вимоги ТОВ «Доступні Фінанси» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Продовжено підготовче судове засідання за позовними вимогами ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині вирішення питань про заміну сторони та залишення частини позовних вимог без розгляду, Бесплемянний Ю.М. в інтересах ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 12 травня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права,просив скасувати ухвалу суду в частині заміни позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на ТОВ «Доступні фінанси» та в частині залишення позовної заяви ТОВ «Доступні фінанси» без розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що право вимоги за кредитним зобов`язаннями ОСОБА_1 ТОВ Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»було відступлено ТОВ «Доступні Фінанси»частково у розмірі 2 132 454,64 грн (основна частина заборгованості). Питання щодо залишку заборгованості між ОСОБА_1 та ТОВ Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» урегульовано не було. Після укладення договору В-09-1/20 про відступлення права вимоги, позивачем ТОВ Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було виявлено ознаки його недійсності, про що заявою від 01.03.2021 року було повідомлено ТОВ «Доступні Фінанси». Вказував, що даний договір є нікчемним, а отже є і недійсним в силу закону. Отже, у суду першої інстанції не було підстав для задоволення заяви про заміну позивача та залишення позову без розгляду.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 28 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні адвокат Чернишенко А.Г. в інтересах ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просив її задовольнити.

Представник ТОВ «Доступні фінанси», ОСОБА_1 та його адвокат Васюк М.М. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

16 червня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Васюка М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому процесі.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки та її адвоката, колегія суддів ураховує наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно повідомлень на електронні адреси, усі учасники справи про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином. ОСОБА_1 , зважаючи на зайнятість свого адвоката в іншому процесі, мав можливість бути присутнім в судовому засіданні особисто, проте, таким правом не скористався, як і правом на викладення відповідних аргументів у відзиві на апеляційну скаргу або письмових поясненнях. Причиною неявки до суду апеляційної інстанції представника відповідача є надання ним перевагищодо участі у розгляді іншої справи, що не свідчить про поважність причин неявки представника відповідача до суду.

Ураховуючи наведене, а також строки розгляду справ судом апеляційної інстанції, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задовленню частково.

Як встановлено судомпершої інстанції, упровадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 759/10456/15-ц за позовом ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договором № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту від 11.03.2014 року.

15 жовтня 2020 року між ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні Фінанси» було укладено договір про відступлення прав вимоги № В-09-1/20, згідно умов якого, сторони здійснюють заміну кредитора у зобов`язанні шляхом передання кредитором своїх прав новому кредитору за правочином відступлення права вимоги, а саме: кредитор відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує кредитору грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, яка визначена в п. 3.9 цього договору. Згідно п. 2.2. цього договору заборгованість боржника за кредитним договором складає 6 157 585,91 грн, в тому числі: 2 420 000 грн - сума кредиту; 13 790,68 грн - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; 2 037 640 грн - сума нарахованої пені; 83 738,63 грн - 3 % річних від простроченої суми кредиту, 1 602 416,60 грн - інфляційні нарахування, з яких нарахована пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування у загальній сумі 3 723 795,23 грн списані, не підлягають стягненню за будь-яких умов та відповідно не відступаються. 301 336,04 грн, які стягнуто з боржника в рамках виконання рішення суду, враховані кредитором в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитним договором та вважається в цій частині погашеними (сплаченими), не підлягають стягненню за будь-яких умов та відповідно не відступаються.

З огляду на вказані умови договору про відступлення прав вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про заміну позивача у даній цивільній справі з ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» на ТОВ «Доступні Фінанси» в частині прав вимог за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1 за мінусом суми 301 336,04грн, яка не була відступлена ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» згідно договору про відступлення прав вимоги № В-09-1/20, при цьому, суд виходив із того, що договір про відступлення прав вимоги в силу ЦК України наразі є чинним. Оскільки підстав для не прийняття заяви про залишення позову без розгляду судом першої інстанції не встановлено, суд вважав, що така заява позивача ТОВ «Доступні Фінанси» в частині позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості підлягає задоволенню, а позов залишенню без розгляду. Тобто, на розгляді залишається цивільна справа № 759/10456/15-ц за позовом ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в межах не відступлених прав за договором № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту від 11.03.2014 року, а саме, у розмірі 301 336,04 грн.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи, яка була в процесі стороною, до іншої особи у зв`язку з переходом до неї суб`єктивних матеріальних прав.

У визначенні юридичної природи процесуального правонаступництва та формулюванні дефініції названого процесуального інституту слід ураховувати такі фактори: 1) передумова процесуального правонаступництва - безспірний перехід суб`єктивного права та (або) обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві; 2) одним із суб`єктів такої заміни (правопопередником) у матеріальному праві має бути особа, яка є стороною в цивільному процесі; 3) зміст процесуального правонаступництва - це перехід до правонаступника всіх процесуальних прав та обов`язків правопопередника.

Аналізуючи вищенаведене та норми ЦПК України можна визначити процесуальне правонаступництво як заміну сторони (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта, який пов`язаний зі спірним правовідношенням, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника, і він продовжує його участь у цивільній справі.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушено. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Як убачається із матеріалів справи, у липні 2015 року ПАТ «БГ Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 6 157 585,01 грн, з яких: 2 420 000 грн - основна сума кредиту; 13 790,68 грн - відсотки за користування кредитом; 2 037 640 грн - пеня; 83 738,63 - 3 % річних та 1 602 416,60 - інфляційні втрати згідно ст. 625 ЦК України.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року позов ПАТ «БГ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 борг за кредитним договором в сумі 6 157 585, 91 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року скасовано, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

06 квітня 2020 року до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони позивача у даній цивільній справі, а саме з ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Заяву обґрунтовано тим, що 12.10.2018 року між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 102018/ПУЛ, згідно з яким відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення банком прав вимоги за зобов`язаннями ОСОБА_1 перед банком за договором № 05/ОВ/1-2014 року про надання кредиту у формі овердрафту від 11.03.2014 року у розмірі 6 157 585,91 грн, отже, заявник є новим кредитором у правовідносинах з боржником, а також новим позивачем у даному цивільному провадженні.

При вирішенні вказаного питання судом встановлено, що 12 жовтня 2018 року між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA-2018-08-29-00130-b від 19.09.2018 р. було укладено договір № 102018/ПУЛ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, у відповідності з яким, у обсязі та на умовах, визначених цим договором, до заявника перейшли права вимоги ПАТ «БГ Банк» до позичальників та/або заставодавців, та/або поручителів, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору, зокрема, за договором № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту («VIP-овердрафту») від 11.03.2014 р., укладеним із ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.2 вказаного договору, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: права вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, визначених договорами, вказаних у додатку № 1 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, відшкодування зо договором страхування, тощо.

Ураховуючи те, що відбулося правонаступництво прав та обов`язків ПАТ «БГ Банк» внаслідок відступлення права вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про заміну позивача з ПАТ «БГ Банк» на ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» у всіх зобов`язаннях, які є предметом спору у даній справі.

16 лютого 2021 року до суду першої інстанції надійшла заява ТОВ «Доступні Фінанси» про заміну позивача, яка обґрунтована тим, що 15 жовтня 2020 року між ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні Фінанси» укладено договір про відступлення прав вимоги № В-09-1/20 згідно кредитних зобов`язань відповідача ОСОБА_1 . У цей же день, ТОВ «Доступні Фінанси» подало до суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Згідно п. 2.1 договору про відступлення прав вимоги № В-09-1/20 від 15 жовтня 2020 року, в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторони здійснюють заміну кредитора у зобов`язанні шляхом передання кредитором своїх прав новому кредитору за правочином відступлення права вимоги, а саме: кредитор відступає (передає) новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги та сплачує кредитору грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору, яка визначена в п. 3.9 цього договору.

Згідно п. 2.2 цього договору, заборгованість боржника за кредитним договором складає 6 157 585,91 грн, в тому числі: 2 420 000 грн - сума кредиту; 13 790,68 грн - сума нарахованих відсотків за користування кредитом; 2 037 640 грн - сума нарахованої пені; 83 738,63 грн - 3 % річних від простроченої суми кредиту, 1 602 416,60 грн - інфляційні нарахування, з яких нарахована пеня, 3 % річних та інфляційні нарахування у загальній сумі 3 723 795,23 грн списані, не підлягають стягненню за будь-яких умов та відповідно не відступаються. 301 336,04 грн, які стягнуто з боржника в рамках виконання рішення суду, враховані кредитором в рахунок погашення заборгованості боржника за кредитним договором та вважається в цій частині погашеними (сплаченими), не підлягають стягненню за будь-яких умов та відповідно не відступаються.

Згідно п. 2.3 цього договору, станом на дату укладення сторонами цього договору та у відповідності до п.п. 2.2 договору загальний розмір заборгованості боржника перед кредитором складає 2 132 454,64 грн.

Доводи апеляційної скарги про нікчемність вказаного договору колегія суддів відхиляє, оскільки згідно п. 10.5 вказаного договору, недійсність окремих положень цього договору не тягне за собою недійсність цього договору в цілому, в такому разі цей договір є чинним в усіх частинах (положеннях), не визнаних згідно чинного законодавства України недійсними.

Вказаний договір відступлення прав вимоги є чинним та на час постановлення оскаржуваної ухвали та її перегляду в апеляційному порядку недійсним в судовому порядку не визнаний.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що наявні підстави для заміни позивача ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» на його правонаступника ТОВ «Доступні Фінанси»в частині прав вимоги, визначених договором про відступлення прав вимоги № В-09-1/20 за мінусом кредитних зобов'язань ОСОБА_1 на суму 301 336, 04 грн. Проте, дійшовши таких висновків, суд першої інстанції не зазначив, у якому саме розмірі до ТОВ «Доступні Фінанси» перейшло право вимоги, а саме: 2 132 454,64 грн, які складають суму основної заборгованості та відсотків за користування кредитом ((2 420 000 грн +13 790,68 грн) - 301 336,04 грн).

Задовольняючи заяву ТОВ «Доступні Фінанси» про залишення без розгляду частини позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідна заява подана на стадії підготовчого судового засідання та є правом цієї сторони (позивача), не потребує додаткової аргументації на вчинення такої процесуальної дії, а тому, в силу пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України може бути задоволена.

В той же час, вирішуючи питання про залишення без розгляду позовних вимог ТОВ «Доступні Фінанси», суду першої інстанції слід було указати які саме вимоги та у якому розмірі залишаються без розгляду на підставі п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Окрім того, залишаючи на розгляді позов ТОВ «ФУ «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в межах не відступлених прав за договором № 05/ОВ/1-2014 про надання кредиту у формі овердрафту від 11.03.2014 року, а саме, у розмірі 301 336,04 грн, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.02.2021 року було проведено заміну позивача ПАТ «БГ Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до усіх зобов`язань ОСОБА_1 , тобто, ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» як правонаступник ПАТ «БГ Банк» набуло право вимагати стягнення усієї заявленої суми заборгованості у розмірі 6 157 585,91 грн.

Отже, після укладення між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» та ТОВ «Доступні Фінанси» договору про відступлення права вимоги на суму заборгованості у розмірі 2 132 454,64 грн, у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» залишилось право вимоги до ОСОБА_1 не лише у розмірі 301 336,04 грн, які були стягнуті в рамках виконання рішення суду, а й до заявлених банком до стягнення штрафних санкцій: 2 037 640 грн - пені; 83 738,63 грн - 3 % річних від простроченої суми кредиту, 1 602 416,60 грн - інфляційних нарахувань. Тобто, у ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» наявне право вимоги до ОСОБА_1 у загальному розмірі 4 025 131,27 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не повно встановив обставини щодо розміру права вимоги та не зазначив у якому розмірі позовні вимоги ТОВ «Доступні фінанси» підлягають залишенню без розгляду, та, як наслідок, помилково визначив розмір позовних вимог ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» лише у частині 301 336,04 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Святошинським районним судом міста Києва ухвалу від 27 квітня 2021 року допущено порушення норм процесуального права, ухвала від 27 квітня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а відтак апеляційна скарга Бесплемянного Ю.М.в інтересах ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Бесплемянного Юрія Миколайовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді І.В. Іванова

А.А. Пікуль