Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 127/11121/20

провадження № 61-7493ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою релігійної організації «Релігійна громада Свято - Миколаївського храму с. Пеньківка Літинського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга релігійної організації «Релігійна громада Свято - Миколаївського храму с. Пеньківка Літинського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 квітня 2021 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом: 1) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

У червні 2021 року релігійна організація «Релігійна громада Свято - Миколаївського храму с. Пеньківка Літинського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви» подала заяву про усунення недоліків разом із уточненою касаційною скаргою.

В уточненій касаційній скарзі заявник як підставу касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України згідно з яким підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України.

В касаційній скарзі зазначено, що у відповідності до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України судові рішення оскаржуються заявником з підстав, передбачених частиною першою та третьою статті 411 цього Кодексу, а саме: 1) суди прийняли рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 8 частина перша статті 411 ЦПК України); 2) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України); 3) суд встановив обставини, що мають значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України.)

Разом із тим, заявник при формальному посиланні на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України не врахував, що ця підстава для скасування судового рішення, застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу та не зазначив підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу із відповідним обґрунтуванням.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має суттєве значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України); підстави відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України); не підтвердження підстав касаційного оскарження, в окремих випадках, може тягнути за собою закриття касаційного провадження (пункти 4-5 частини першої статті 396 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Наведені обставини свідчать про необхідність продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом подання уточненої касаційної скарги із належним виконанням вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України з урахуванням викладеного в цій ухвалі.

Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 127, 185, 390, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Продовжити релігійній організації «Релігійна громада Свято - Миколаївського храму с. Пеньківка Літинського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви»строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга буде повернута, особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров