П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2021 року місто Київ

справа № 752/3513/19

провадження № 22-ц/824/2579/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Герасименком Марком Валерійовичем,

на ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 26 листопада 2020 року, постановлену у складі судді Хоменко В.С.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року позивач ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 27 березня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 26 листопада 2020 року справу за позовом ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів передано у порядку ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи №913/266/20 про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Герасименко М.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилався на те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що передаючи справу на розгляд до господарського суду Луганської області, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ПАТ "Українська інноваційна компанія" є боржником в межах справи про банкрутство та стосовно нього відкрито провадження у справі про банкрутство.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував суб`єктний склад учасників процесу, не взяв до уваги, що до позивача не заявлені будь-які вимоги, а отже результат розгляду не вплине на обсяг ліквідаційної маси позивача.

Враховуючи те, що ПАТ "Українська інноваційна компанія", відносно якої розпочато процедуру про банкрутство, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, у даній справі перебуває у статусі позивача, тобто даний спір не є майновим спором з вимогами до відповідача - боржника та його майна, тому відсутні будь-які правові підстави для передачі справи до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 січня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду віднесена до п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У лютому 2019 року позивач ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27 березня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. Справа призначена до розгляду.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ПАТ "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01 листопада 2020 року; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко І.В.

Крім того, 15 травня 2020 оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27 березня 2019 року відкрито провадження у справі ПАТ "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, а ухвалою Господарського суду Луганської області від 15 травня 2020 року відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія", а тому справа відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає передачі до господарського суду Луганської області

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки такі відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Глава 2 ЦПК України визначає цивільну юрисдикцію до якої входить: предметна та суб`єктна юрисдикція; інстанційна юрисдикція та територіальна юрисдикція.

Нормами ЦПК України, чинними на час постановлення оскаржуваної ухвали, не передбачено передачу справи до іншого суду, якщо позивачем порушена предметна та суб`єктна юрисдикція (підвідомчість).

Разом з тим, 18 жовтня 2018 року Верховною Радою України прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Кодекс набрав чинності 21 квітня 2019 року (опубліковано в газеті «Голос України» від 20 квітня 2019 року № 77) та введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності, тобто з 21 жовтня 2019 року.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення його в дію подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник встановлено статтею 7 Кодексу. Так, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч.3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Отже, зазначена норма Кодексу містить вказівку на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ та процесуальне правило про передачу справ, стороною в яких є боржник, незалежно від юрисдикції цього спору.

З огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи апеляційним судом, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц, провадження № 14-404цс19.

Системний аналіз положень чинного процесуального законодавства України та Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника і спеціальні норми Кодексу про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ щодо інших законодавчих актів України.

Зі змісту вказаних норм також вбачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за участю сторони, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство сторони у справі.

Вказане урегулювання процедури розгляду спорів до сторони, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до особи, щодо якої порушено процедуру банкрутства.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Крім того, слід наголосити, що поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип судового нагляду у процедурах банкрутства. Наведений вище принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи. Цей принцип та механізм його застосування відстежується у приписах Кодексу України з процедур банкрутства. На більш ефективну реалізацію вказаного принципу направлені й приписи процесуального Закону, зокрема ст.20, 30 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року).

Таким чином, враховуючи те, що провадження у даній справі відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, між сторонами виник спір про стягнення грошових коштів, які в розумінні норм цивільного права є майном, тобто майном боржника ПАТ "Українська інноваційна компанія", що може входити до ліквідаційної маси, а тому суд дійшов правильного висновку про застосування ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства та направлення справи до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Герасименком Марком Валерійовичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 26 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус