П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року місто Київ

справа № 761/48595/19

провадження № 22-ц/824/7195/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Стрижеуса А.М.,

суддів - Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Дочірнє підприємство "Американський центр медичної

допомоги в м. Києві",

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва, постановлену у складі судді Фролової І.В.12 червня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП "Американський центр медичної допомоги в м. Києві", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Американський центр медичної допомоги в м. Києві», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії визнано неподаною та повернути позивачу.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, але позивачем на виконання вомп ухвали про була направлено позовну заяву в новій редакції де було зменшено позовні вимоги та визначено лише ті майнові вимоги, що не підпадають під сплату судового збору, зокрема позивач відмовилася від позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, але суд першої інстанції все одно прийшов до висновку про повернення позовної заяви.

Крім того, позовні вимоги були конкретизовані в межах спору щодо стягнення заробітної плати, лікарняних за листком непрацездатності та компенсації за відпустки при звільненні.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ДП «Американський центр медичної допомоги в м. Києві» вказує про те, що уставала суду є законною та обгрнутованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 19 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ДП "Американський центр медичної допомоги в м. Києві", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником ухвали для усунення недоліків, оскільки подана скарга не відповідала вимогам ст. 175, 177 ЦПК України. Підставами для залишення скарги без руху слугувало зокрема те, що за умовами п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;якщо позовом подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

За таких обставин, позивачеві слід конкретизувати зміст позовних вимог до кожного з відповідачів та уточнити їх у відповідності до способів захисту.

Позивачем не визначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та не надано копії позовної відповідно до кількості у часників справи.

Крім того, при зверненні до суду з позовом, позивачем не сплачено судовий збір.

Встановлено, що копію ухвали про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 Отримала 23 травня 2020 року .

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, 02 червня 2020 року засобами поштового зв`язку, позивач ОСОБА_1 подала позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ДП «Американський центр медичної допомоги в м. Києві», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в м. Києві про зобов`язання вчинити дії визнано неподаною та повернути позивачу.

10 червня 2019 року ухвала суду направлялась скаржнику, на адресу, вказану ним у скарзі.

31 липня 2019 року цивільну справу направлено до Верховного Суду, у зв`язку з

Повертаючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, а саме: не конкретизовано позовні вимоги у відповідності до способів захисту, визначених у ст.. 16 ЦК України; не сплачено судовий збір.

Проте, колегія суддів не може погодитись в повній мірі з таким висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість пред`явити до суду позовну заяву, яка є процесуальною формою звернення за захистом порушеного права.

При цьому, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушених прав, свобод чи інтересів слід розуміти у праві такої особи на подання відповідних документів та доказів, певне обґрунтування позовних вимог у тій мірі, в якій вона вважає за необхідне, оскільки одним із визначальних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частинною 3 ст. 185 ЦПК України, визначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановлено, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху подано позовну заяву в новій редакції.

Як вбачається з матеріалів справи, уточнена позовна заява ОСОБА_1 формально складена з урахуванням положень ст.. 175 ЦПК України, оскільки містить всі, визначені даною статтею, обов`язкові реквізити. В позовній заяві прямо і докладно зазначено, які саме вимоги і до кого з відповідачів позивач порушує перед судом. Заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги викладені в чіткій, ясній і зрозумілій формі.

Суд першої інстанції зміст поданої уточненої заяви, належним чином не дослідив, не звернув увагу на те, що процесуальне законодавство не встановлює конкретних вимог до способу формулювання позовних вимог, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про те, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.. 175 ЦПК, визнав її неподаною та повернув позивачу.

Крім того, колегія судів вважає, висновок суду першої інстанції що позивач не виконав вимоги ухвали, є передчасними.

Відповідно до змісту частини першої 2 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд першої інстанції, вважаючи, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 03 січня 2020 року, та враховуючи той факт, що позивач подала уточнену позовну заяву вищевказаного не врахував, строк для усунення недоліків позовної заяви, у разі наявності для цього потреби, не продовжив та дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003

За наведених обставин, враховуючи, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу з підстав не усунення недоліків позову є передчасним, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтованими, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 369, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року - скасувати, із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна