Справа № 155/1384/20
Пр.№2/155/14/21
Рішення

іменем України

27 січня 2021 року м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді - Яремчук С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду міста Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" земельної ділянки площею 0,60 га., що призначена для ведення особистого підсобного господарства та передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 27 грудня 1993 року № 5.

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності селянської спілки "Шклинь"; на земельні ділянки на території Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області площею 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та площею 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства, які відповідно до рішення Шклинської сільської ради від 27 грудня 1993 року за № 5 "Про передачу земельної ділянки у приватну власність" передані йому у приватну власність. На момент смерті ОСОБА_5 позивач була зареєстрована з дітьми - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в АДРЕСА_1. Як спадкоємець після майна померлого прийняла спадщину шляхом фактичного володіння спадковим майном. 17 грудня 2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності селянської спілки "Шклинь". Поряд з цим, оскільки приватизацію земельної ділянки площею 0,60 га. не завершено видачею правовстановлюючого документа, 11 вересня 2020 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку. За вищевикладених обставин ОСОБА_1 не може оформити спадкові права на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, хоча належним чином прийняла спадщину, а тому звертається до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою судді від 05.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в поряду загального позовного провадження.

04.01.2021 представником позивача подана уточнена позовна заява та клопотання про заміну первісного відповідача - Шклинську сільську раду належними відповідачами - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 05.01.2021 підготовче засідання у даній справі відкладено, замінено первісного відповідача - Шклинську сільську раду Горохівського району Волинської області належними відповідачами - ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Представник позивача в підготовче засідання 27.01.2021 не з`явився, у клопотанні просить справу розглядати в його відсутності, заявлені вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в підготовче засідання 27.01.2021 не з`явились, у письмових клопотаннях позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують стосовно їх задоволення. Крім цього, повідомили, що спадщину не прийняли та з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини звертатись не будуть.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд встановив, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до п.п. 4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин суд застосовує законодавство, що діяло на час відкриття спадщини - Цивільний кодекс Української РСР 1963 р. (далі - ЦК УРСР).

Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч.1 ст.537 ЦК УРСР частина майна, яка залишилась не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державні нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

ОСОБА_5 та ОСОБА_10 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Довідкою Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 23.11.2020 №423 стверджується, що згідно запису в по господарській книзі за №1 за 1998 рік рахувалось господарство в АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . До дня смерті ОСОБА_5 в господарстві проживав з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4., дочками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5., онукою ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5. Заповіт ОСОБА_5 Шклинською сільською радою посвідчувався 12.10.1998 року за №69. Заповіт не змінювався і не скасовувався (а.с.50).

З матеріалів спадкової справи №1117 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_1 17 грудня 2001 року подала в Горохівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого чоловіка- ОСОБА_5 і отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності селянської спілки «Шклинь» АДРЕСА_1, належного спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0162521 (а.с.36-42).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлого ОСОБА_5 прийняла спадщину шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном , що відповідає вимогам ст. 549 ЦК УРСР.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що інші спадкоємці в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались.

У позовній заяві позивач зазначає, що доньки померлого (відповідачі у справі) спадковим майном не володіли та не управляли ним, а, відтак, не прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що самими відповідачами не заперечується.

Згідно витягу з рішення Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 27.12.1993 року №5, сесія сільської ради вирішила передати у безоплатну приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,85 га., в тому числі 0,60 га. для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га. для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.6).

Рішенням Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 20.10.2020 №41/3 ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 0,60 га., яка призначена для ведення особистого підсобного господарства (а.с.27).

Постановою приватного нотаріуса Голодевич Г.С. від 11 вересня 2020 року вих.№347/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на неприватизовані земельні ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що спадкоємець не подав документи на оформлення спадщини в повному обсязі (а.с.10).

Згідно п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Нормами чинного законодавства України визначено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Таким чином, оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 , який за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку, хоча розпочав процедуру її приватизації, відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач як спадкоємець його майна за законом прийняла спадщину в установленому порядку - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, суд дійшов висновку, що останній має право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на вищевказану земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами порушення його права, окрім того, на думку суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

В позовній заяві позивач просить судові витрати з відповідача не стягувати.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, п.п.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст.259, 524, 527, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., ст.ст.81, 125, п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" земельної ділянки площею 0,60 га., що призначена для ведення особистого підсобного господарства та передана у приватну власність ОСОБА_5 на підставі рішення Шклинської сільської ради Горохівського району Волинської області від 27 грудня 1993 року №5.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Відповідач: ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Відповідач: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Повний текст рішення складено 05.02.2021.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук