Справа № 204/3364/21
Провадження № 2/204/1443/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Дубіжанська Т.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Форсаж 2» про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

7 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Форсаж 2» про стягнення матеріальної шкоди. Дана позовна заява передана судді для розгляду 11 травня 2021 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступних висновків.

У даній позовній заяві позивач просить стягнути з ОСББ «Форсаж 2» на його користь суму завданих збитків у розмірі 192 000 грн. 00 коп., стягнути судові витрати у справі у розмірі 1 920 грн.

Судом встановлено, що 6 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська позов про стягнення матеріальної шкоди, який згідно системи автоматизованого розподілу, був розподілений на суддю Самсонову В.В. 7 травня 2021 року ОСОБА_1 подав заява про повернення позовної заяви до відкриття провадження. Ухвалою суду від 7 травня 2021 року йому було повернуто позовну заяву.

Проте, того ж дня 7 травня 2021 року, ОСОБА_1 знову подає до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська той же позов про стягнення матеріальної шкоди, який згідно системи автоматизованого розподілу, був розподілений на суддю Дубіжанську Т.О.

Статтею 44 ЦПК України, визначені основні засади щодо неприпустимості зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Ознайомившись зі змістом даного позову, суд приходить до переконливого висновку, що такі маніпуляції підпадають під ознаки зловживання правом, визначеним у п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України. Отже, подання позивачем даного позову суд розцінює як зловживання наданими процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України, закріплено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом даного позову та виходячи з суті заявлених позовних вимог, суд приходить до переконливого висновку, що метою повторного подання даної позовної заяви була маніпуляція автоматизованим розпоілом справи між суддями, та така дія підпадає під ознаки зловживання правом, визначеним у п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України. Отже, подання позивачем даного позову суд розцінює як зловживання наданими процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України, закріплено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За таких обставин, вважаю дії позивача ОСОБА_1 щодо подання даного позову одразу після того, як вона відмовилася від такого ж позову, розподіленого на суддю Самсонову В.В. - є зловживанням процесуальними правами позивача.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи наведене, оскільки дії позивача щодо подання даного позову потврного з метою вчиненння маніпуляції з автоматизовнаим розподілом, визнані судом зловживанням процесуальними правами позивача, приходжу до переконання про необхідність повернення позовної заяви позивачу на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 19, 186, 352-356 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Форсаж 2» про стягнення матеріальної шкоди повернути позивачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська