ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09 » лютого 2021 року

м. Харків

справа № 2-9894/09

провадження № 22ц/818/880/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1 , представник скаржника - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Акціонерне товариство «ОТП Банк», представник заінтересованої особи - Вельковський С.В., Новак В.М., Новак О.І., приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року в складі судді Цвірюка Д.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович звернувся до суду з скаргою на постанову приватного виконавця про виправлення помилок.

Скарга мотивована тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. у виконавчому провадженні № 59599517 виправлено помилки у постановах у цьому виконавчому провадженні, а саме змінено назву стягувача та його код ЄДРПОУ, що є фактичною зміною стягувача у виконавчому провадженні та в жодному разі не є виправленням граматичних чи арифметичних помилок. Право виправляти інші ніж арифметичні чи граматичні помилки виконавцю не надано, як і право змінювати стягувача без відповідної ухвали суду.

Зазначив, що він до цього часу від виконавця не отримував кореспонденції, оскільки виконавцем надсилалися документи на інші не існуючі адреси, хоча з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що його адресою є: АДРЕСА_1 .

Вказав, що єдиним його житлом було реалізоване житло, яке знаходиться у власності у третьої особи, у зв`язку з чим він не мешкає за вказаною вище адресою та не може отримати поштову кореспонденцію, про що виконавцю відомо, але ним не вчинено жодних дій щодо встановлення нової його адреси та надіслання постанов на дійсну адресу.

Просив скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. у виконавчому провадженні № 59599517 про виправлення помилок у постановах у виконавчому провадженні № 59599517.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця про виправлення помилок - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що виконавцем відкрито виконавче провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та у постанові в якості стягувача зазначено саме це товариство. Таким чином, приватний виконавець відкрив виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь стягувача, якого не існувало.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

07 грудня 2021 року до суду апеляційної інстанції від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. надійшли письмові пояснення, в яких приватний виконавець вважав ухвалу суду - законною, а апеляційну скаргу - необгрунованою. При цьому акцентував увагу на тому, що це технічна помилка, яку виявлено при перевірці матеріалів виконавчого провадження. Зазначив, що стягувачем у виконавчому листі зазначено саме Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», тому він не змінював та не міг змінити процесуальний статус сторін.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду - залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивована тим, що приватний виконавець під час винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних дотримався вимог Закону та правомірно виправив вказані технічні помилки.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2009 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Харкові до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги - задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Харкові заборгованість за кредитним договором № СМ-SМЕ 708/146/2008 від 22 квітня 2008 року у розмірі 2 084 941,67 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в місті Харкові заборгованість за кредитним договором № МL 701/344/2008 від 04 червня 2008 року в розмірі 430 849,36 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Харкові судові витрати зі сплати державного мита в розмірі 1700,00 грн і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн, а всього 1820,00 грн (а.с.50-51).

На виконання вказаного судового рішення 18 вересня 2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 2-9894/09 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Харкові заборгованість за кредитним договором № МL 701/344/2008 від 04 червня 2008 року в розмірі 430 849,36 грн (а.с.150).

19 липня 2019 року від представника за довіреністю Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. надійшла заява про відкриття виконавчого провадження (а.с.149).

З копії довіреності від 01 листопада 2018 року вбачається, що Акціонерне товариство «ОТП Банк» уповноважив Вельковського С.В. бути представником банку, зокрема, в органах, що здійснюють виконання судових рішень (виконавче провадження) (а.с.151).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 19 липня 2019 року ВП № 59599517 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-9894/09, виданого 18 вересня 2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова, копію якої направлено на адресу боржника, яку вказано у виконавчому листі (а.с.152, 153).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 19 липня 2019 року ВП № 59599517 стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. основну винагороду приватного виконавця у сумі 43 084,93 грн (а.с.155).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 19 липня 2019 року ВП № 59599517 накладено арешт на майно, що належить боржнику: однокімнатна квартира загальною площею 41,5 кв м, житловою площею 22,10 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.160).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 19 серпня 2019 року ВП № 59599517 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (а.с.169).

21 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. складено акт про реалізацію предмета іпотеки (а.с.177).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 27 листопада 2019 року ВП № 59599517 знято арешт з однокімнатної квартири загальною площею 41,5 кв м, житловою площею 22,10 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.179).

13 січня 2020 року до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. надійшла заява від представника Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», в якій товариство просив долучити до матеріалів виконавчого провадження виправлену заяву стягувача про відкриття виконавчого провадження та виправити назву стягувача в усіх процесуальних документах виконавчого провадження (а.с.180, 181).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 14 січня 2020 року ВП № 59599517 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, до постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 липня 2019 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 19 липня 2019 року, постанови про арешт майна боржника від 19 липня 2019 року, акт приватного виконавця від 09 серпня 2019 року, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09 серпня 2019 року, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 19 серпня 2019 року, акт приватного виконавця від 21 листопада 2019 року, акт про реалізацію предмета іпотеки від 21 листопада 2019 року, постанови про зняття арешту з майна від 27 листопада 2019 року, акт приватного виконавця від 28 листопада 2019 року, а саме замість стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» зазначено стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», замість зазначено (а.с.143, 183).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. від 04 березня 2020 року ВП № 59599517 виконавчий лист № 2-9894/09, виданий 18 вересня 2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення Акціонерного товариства «ОТП Банк» в м. Харкові заборгованості за кредитним договором № МL 701/344/2008 від 04 червня 2008 року в розмірі 430 849,36 грн повернуто стягувачу, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.187).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що законодавством України передбачено надіслання копій постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження боржнику саме за адресою, зазначеною у виконавчому листі.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 06 квітня 2020 року у справі № 161/11434/17 (провадження № 61-597св19).

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Описка - це помилка в написаному тексті, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Відповідно до статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що, звертаючись до приватного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження представником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Вельковським С.В. помилково зазначено, що стягувачем за виконавчим листом № 2-9894/09, виданого 18 вересня 2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», оскільки з вказаного виконавчого листа вбачається, що стягувачем є саме Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

В подальшому представником Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Вельковським С.В. подано до виконавця заяву про виправлення вказаної помилки.

У зв`язку з чим, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. виніс постанову від 14 січня 2020 року ВП № 59599517, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження до постанов, що винесені в рамках цього виконавчого провадження, а саме замість стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» зазначив стягувачем Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», замість зазначив .

В суді апеляційної інстанції приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. та представник Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» Вельковський С.В. підтвердили обставини справи та акцентували увагу на тому, що у виконавчому листі зазначено саме Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», а не Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Тому, помилки, які зроблені приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. є технічними та підлягають виправленню, оскільки стягувачем, як зазначено у виконавчому листі, дійсно є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Таким чином, висновок суду щодо того, що приватний виконавець під час винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних дотримався вимог вказаного Закону та правомірно виправив вказані технічні помилки є законним.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ним не отримано жодної кореспонденції від приватного виконавця за місцем його фактичного проживання, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі, а у разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Доказів того, що ОСОБА_1 повідомляв приватного виконавця про зміну свого місця проживання, матеріали справи не містять і до суду апеляційної інстанції їх не надано.

Таким чином, доводи та вимоги апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.