Ухвала

04 лютого 2021 року

місто Київ

справа № 205/7797/18

провадження № 61-18827ск20

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить залишити без змін постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року в частині визнання спільним сумісним майном та визнання права власності кожного на 1/2 частину: квартири АДРЕСА_1 ; гаражу № НОМЕР_1 , що розташований на території Обслуговуючого кооперативу «Старт» (далі - ОК «Старт») на вул. Вільямса, 100-С у м. Дніпро; скасувати зазначене рішення суду апеляційної інстанції в частині визнання спільним сумісним майном подружжя: житловий будинок АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, площею 0, 25 га, кадастровий номер: :04:002:0003, та земельну ділянку, площею 0, 03 га, кадастровий номер: :04:002:0004. Ухвалити рішення, яким визнати зазначене нерухоме майно особистою власністю заявника.

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання з метою визначення ціни позову, а також подання нової виправленої редакції касаційної скарги із уточненням її прохальної частини.

У січні 2021 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, подана нова редакція касаційної скарги, у якій ОСОБА_1 просить скасувати:

1. ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року;

2. ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року;

3. ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року;

4. рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року;

5. постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 листопада 2020 року.

Таким чином виправлена касаційна скарга в частині оскарження наведених ухвал суду першої інстанції містить нові вимоги, що раніше, у попередньо поданій касаційній скарзі, не заявлялися.

Касаційну скаргу в частині оскарження ухвал Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень зазначені ухвали суду першої інстанції від 17 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року у цьому реєстрі відсутні, заявник не додав до касаційної скарги копію таких рішень, доводи касаційної скарги не містять обґрунтування оскарження цих судових рішень, зміст яких також невідомий.

Зазначене унеможливлює визначення Верховним Судом, чи підлягали перегляду зазначені ухвали в апеляційному порядку відповідно до частини першої статті 353 ЦПК України, або відповідно до частини другої наведеної статі Закону такі ухвали не підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

За наведених обставини заявнику необхідно подати нову редакцію касаційної скарги, в якій уточнити процесуальну вимогу, зокрема щодо оскарження ухвал Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року, навести обґрунтовані доводи та підстави оскарження таких рішень відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо заявник не усуне недоліки поданої касаційної скарги у строк, встановлений судом, така скарга вважатиметься неподаною і буде повернута цій особі (частина друга статті 393, частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану до суду 25 січня 2021 року, в частині оскарження ухвал Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року, 23 грудня 2019 року та 05 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк тривалістю в десять дніввід моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний