Пр.№2/756/1571/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.,

секретаря Дуб В.В.,

за участю

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору поруки припиненим.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 052-2008-009, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 109 783 швейцарських франків зі строком повернення до 01.01.2028 року.

09.01.2008 року в порядку забезпечення виконання зобов`язання вищевказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладений Договір поруки № 052-2008-009-Р, згідно якого позивачка зобов`язалась відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором. Строком дії договору поруки визначено настанням події, а саме повне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором.

20.03.2017 року відповідачем було надіслано позивачці вимогу № 0912/16ГО, в якій вимагав усунути порушення основного кредитного договору та виконання позивачем зобов`язань позичальника за кредитним договором.

Вважає, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора та суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Крім того зазначила, що закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Такий строк, на думку позивачки, закінчився 25.11.2017 року, тобто через 6 місяців після отримання позивачкою вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором.

26.11.2020 року представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з п. 2.2 договору поруки, укладеного відповідачем з позивачкою, банк має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителів, які є обов`язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення їм такої вимоги.

У зв`язку з виникненням простроченої заборгованості позичальника, 22.03.2017 року банком на адресу ОСОБА_2 була направлена вимога № 0912/16ГО від 20.03.2017 року про усунення порушень та сплату заборгованості.

Вищевказана вимога була отримана позивачкою 24.03.2017 року, проте виконана не була у зв`язку з чим, 19.12.2018 року банк звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» було внесено зміни до ст. 559 ЦК України, якою встановлено, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки, а у разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.

Враховуючи викладене, вважає, що банк звернувся з позовом до позичальника та поручителів, зокрема позивачки, в межах встановленого строку, а відтак відсутні підстави для визнання договору поруки припиненою.

16.01.2021 року представником позивачки подана відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Зазначив, що посилання відповідача на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яким було внесено зміни до ст. 559 ЦК України не поширюється на дані зобов`язання, оскільки такий закон був введений в дію лише 04.02.2019 року та застосовується лише до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію.

Враховуючи викладене, вважає, що до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем за оскаржуваним договором поруки норми вищевказаного Закону не застосовуються, оскільки на момент введення закону в дію порука вже була припинена, а відносини між сторонами не існували.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності третіх осіб.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 052-2008-009, згідно якого банк надав позичальнику кредит на суму 109 783 швейцарських франків зі строком повернення до 01.01.2028 року.

09.01.2008 року в порядку забезпечення виконання зобов`язання вищевказаного кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 укладений Договір поруки № 052-2008-009-Р, згідно якого позивачка зобов`язалась відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобов`язань перед банком за вищевказаним кредитним договором. Строком дії договору поруки визначено настанням події, а саме повне виконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань за кредитним договором.

22.03.2017 року банком на адресу ОСОБА_2 була направлена вимога № 0912/16ГО від 20.03.2017 року про усунення порушень та сплату заборгованості.

Вищевказана вимога була отримана позивачкою 24.03.2017 року, проте виконана не була.

Дана вимога також містила умову, що у випадку невиконання вимоги в термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання цієї вимоги та банк буде вимушений стягнути всю суму кредиту в примусовому порядку.

Прострочена заборгованість протягом 60 днів погашена не була, а тому з 24.05.2017 року строк виконання основного зобов`язання вважається таким, що настав.

Відповідно до ч 4 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію цього виду забезпечення виконання зобов`язань, застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки, необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Керуючись положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України, Верховний Суд у своїй постанові по справі № 2-1283/11 від 21.03.2018 року зробив висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців із часу настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, установленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання (у разі якщо кредит повинно бути погашено одноразовим платежем).

Отже, закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлено, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відповідачем у вимозі було встановлено термін для дострокового погашення боргових зобов`язань згідно умов Кредитного договору - 24.05.2017 року, то відповідно відповідач мав право звернутись до позивача із позовом про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором не пізніше 25.11.2017 року.

Оскільки відповідач не звернувся до позивача з позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором протягом передбаченого чинним законодавством строку, суд вважає, що Договір поруки № 052-2008-009-Р від 09.01.2008 року був припинений 25.11.2017 року.

Відповідач вважає, що до спірних правовідносин, а саме договору поруки, укладеному між Позивачем та Відповідачем, підлягають застосуванню норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03.07.2018 року (надалі - Закон).

Однак, Закон був прийнятий лише 03.07.2018 року, а відповідно до п. 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання ним чинності.

Так, 03.11.2018 року Закон було опубліковано в офіційному виданні, 04.11.2018 року він набув чинності, а лише 04.02.2019 року Закон введено в дію.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію.

Отже, до правовідносин, що виникли між сторонами за Договором поруки № 052-2008-009-Р від 09.01.2008 року норми вище зазначеного Закону не можуть бути застосовані, оскільки порука позивача припинена до набрання сили цим Законом.

З цих підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених у справі вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.

Визнати поруку за Договором поруки № 052-2008-009-Р від 09.01.2008, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 припиненою з 25.11.2017 року.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходежння: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.06.2021

Суддя А.М.Майбоженко