КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи:357/2726/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8620/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Цуранов А.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

секретар - Лащевська Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані», за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані» - Чуйка Ярослава Володимировича на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року,

встановив:

у березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просив до набрання законної сили рішенням у справі накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він має намір звернутись до суду з позовом до ТОВ «Світ Фінансів» та ТОВ «Ренесанс компані», який наразі є власником спірного майна, про переведення прав покупця за Договором купівлі-продажу квартири. Зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року заяву було задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із ухвалою, представник ТОВ «Ренесанс Компані» - Чуйко Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, позивач посилався на те, що 29 травня 2020 року ТОВ «Світ Фінансів» придбало у ПАТ «КБ «Надра» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між ним та ПАТ «КБ «Надра» 07 лютого 2007 року. Зазначав, що в порядку задоволення вимог іпотекодержателя ТОВ «Світ Фінансів» відчужив предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 18 січня 2021 року з ТОВ «Ренесанс Компані». Заявник зазначав, що він мав першочергове право на придбання предмету іпотеки, а тому має намір звернутись до суду із позовом про переведення на нього прав покупця за вказаним договором.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вказував, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно може призвести до відчуження квартири його нинішнім власником - ТОВ «Ренесанс Компані», що призведе до утруднення виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року заяву було задоволено частково, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Задовольняючи вимоги заяви про накладення арешту, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного об`єкту нерухомого майна, що у випадку задоволення позовних вимог може призвести до неможливості ефективного захисту прав позивача. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Ухвала суду про відмову у задоволенні вимог заяви в частині встановлення терміну дії заходів забезпечення позову не оскаржується, а тому судом не переглядається.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

У своїй апеляційній скарзі ТОВ «Ренесанс Компані» посилається на те, що судом не було враховано те, що заявник не надав до суду доказів на підтвердження того, що ТОВ «Ренесанс Компані», як власник майна, вчиняє будь-які дії, спрямовані на його відчуження, а також не довів, що існує реальна загроза невиконання рішення суду. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Виділені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із заявою надав докази на підтвердження заявлених вимог, зокрема копії договорів іпотеки та купівлі-продажу, на які він посилався у поданій заяві, а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що 18 січня 2021 року була проведена державна реєстрація права власності на спірну квартиру за ТОВ «Ренесанс Компані».

Вказані обставини свідчать про неспроможність посилань скаржника на те, що ОСОБА_1 не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду, оскільки за відсутності встановленої заборони ТОВ «Ренесанс Компані», як власник майна, не позбавлений можливості відчужити спірне майно без відома інших осіб у будь-який час, що, враховуючи предмет спору, може призвести до утруднення виконання рішення суду та ефективного захисту прав позивача.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 також не можуть свідчити про незаконність ухвали суду, оскільки питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи слід позов задовольнити або в позові відмовити суд вирішує під час ухвалення рішення відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України, а не на стадії забезпечення позову.

Не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви і доводи апелянта про неспівмірність заявлених вимог вжитим заходам забезпечення позову, оскільки предметом спору є переведення прав покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна, на яке ОСОБА_1 і просить накласти арешт.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі апелянт ТОВ «Ренесанс Компані» посилався на те, що судом не було вирішено питання зустрічного забезпечення, що на його думку є підставою для скасування ухвали суду.

Часиною 1 ст. 154 ЦПК України визначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статі 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

В даному випадку виділені матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований на території України, що скаржником не спростовано. Крім того, скаржником не наведено обґрунтувань своїм доводам про те, що суд мав зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, що відповідає ціні позову.

Також суд звертає увагу і на те, що представником ТОВ «Ренесанс Компані» - адвокатом Чуйком Я.В. при зверненні до суду зі скаргою було заявлено вимогу про закриття провадження у справі. Разом з тим, жодних підстав для закриття провадження у справі за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про забезпечення позову до подання позовної заяви в апеляційній скарзі наведено не було.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані» - Чуйка Ярослава Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 17 червня 2021 року.

Головуючий

Судді