справа № 691/512/21
провадження № 2/691/432/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Городищенської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву позивач посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та при народженні мала прізвище ОСОБА_2 і є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 30 серпня 1963 року, виданого Бюро записів актів громадянського стану виконкомом Звенигородської районної ради депутатів трудящих Черкаської області. 03 березня 1964 року зареєструвала шлюб та змінила прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_2 від 03 березня 1964 року. Її мати, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 26 січня 1982 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Городищенської районної ради народних депутатів Черкаської області. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , у володіння якого вона вступила, остільки разом проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дирдинського старостинського округу Городищенської міської ради від 19 травня 2021 року №174. Житловий будинок належав на праві власності їй та ОСОБА_3 .. Право власності підтверджується свідоцтвами про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року, виданих виконавчим комітетом Городищенської міської ради, згідно яких по 1/2 частини домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Свідоцтва видані на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради №175 від 25 жовтня 1972 року. Село Дирдин Городищенського району Черкаської області було утворене 13 жовтня 1990 року, до цього часу населений пункт входив до складу Городищенської міської ради Черкаської області м.Городище. Вулицю ОСОБА_6 за назвою змінено на вулицю Миру, у зв`язку з перейменуванням на підставі рішення сесії Дирдинської сільської ради від 03 жовтня 2016 року №10-4/ VІІ. Як спадкоємець першої черги за законом після померлої ОСОБА_5 , звернулась до Городищенської державної нотаріальної контори про відкриття спадкової справи, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №64775554 від 19 травня 2021 року. Згідно Інформаційної довідки №64775402 від 19 травня 2021 року до дня відкриття спадкової справи, інші спадкові справи не відкривалися. Як і свідоцтва про право на спадщину, заповіти та спадкові договори відсутні. При ознайомленні із правовстановлюючими документами на житловий будинок, нотаріус повідомила, що прізвище її матері у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року не відповідає прізвищу, вказаному у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть, а саме ОСОБА_7 , в той час, як вірним є ОСОБА_2 . 19 травня 2021 року державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори, було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із неправильним написанням прізвища у копії правовстановлюючого документа та відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на 1/2 частку будинку. Зазначені обставини позбавили її можливості реалізувати свої спадкові права, а тому прийняла рішення звернутися в суд за захистом своїх прав.

Позивач та її представник, будучи повідомленими про слухання справи, не з`явилися, надали заяву від 04 червня 2021 року за вх.№1361/21 про розгляд цивільної справи без їх участі, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують.

Представники відповідачів Городищенської міської ради Черкаської області та Виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області, повідомлені належним чином про підготовче засідання, не прибули, подали клопотання від 07 червня 2021 року за вхідними №1363 і №1364, в яких зазначили про можливість слухання справи у їх відсутність та задоволенні позовних вимог.

Неявка сторін не перешкоджає розглядові справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутності.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вивчивши клопотання учасників справи, враховуючи визнання позову відповідачами, вбачає підстави до розгляду цивільної справи у підготовчому засіданні, згідно до ст.200 ЦПК України, та дослідивши докази у справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст.16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, окрім іншого, визнання права.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного Кодексу України спадкування перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), що відкривається внаслідок смерті особи, і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13, зазначеної Конвенції, на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Онер`їлдіз проти Туреччини" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Позивач звернулася з вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для прийняття спадщини. Крім цього, судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту, пов`язане з вирішенням спору про право.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Позивач має право на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанова №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Як вбачається з матеріалів справи на час смерті ОСОБА_5 , тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття позивачем спадщини у вигляді 1/2 частини будинку, визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування за законом необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.97 «vd971201» висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз`яснила, що відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 524, 525, 526, ЦК Української РСР (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Згідно з вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав державній нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини, або якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується доказами у справі, що позивач є рідною дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 від 30 серпня 1963 року, виданого Бюро записів актів громадянського стану виконкомом Звенигородської районної ради депутатів трудящих Черкаської області (а.с.11). У зв`язку з реєстрацією шлюбу відбулася заміна прізвища позивача на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_2 від 03 березня 1964 року (а.с.11). Із свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 26 січня 1982 року, вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.14а). Позивач проживала разом із матір`ю ОСОБА_5 однією сім`єю та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дирдинського старостинського округу Городищенської міської ради від 19 травня 2021 року №174 (а.с.13). Житловий будинок належав на праві власності позивачу та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвами про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року, виданих виконавчим комітетом Городищенської міської ради, згідно яких по 1/2 частини домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_1 належать ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.14-14а). Свідоцтва видані на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради №175 від 25 жовтня 1972 року (а.с.14-14а). Згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки від 19 травня 2021 року №64-05-21, вартість 1/2 частини будинку в АДРЕСА_1 , становить 30100,00 грн. (а.с.19). Як спадкоємець першої черги за законом після померлої ОСОБА_5 , звернулась до Городищенської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №64775554 від 19 травня 2021 року (а.с.15). Згідно Інформаційної довідки №64775402 від 19 травня 2021 року за заявою позивача відкрито спадкову справу (а.с.16), Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 травня 2021 року, позивачу відмовлено з підстав, що прізвище її матері у свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року ОСОБА_7 не відповідає прізвищу, вказаному у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть, а саме ОСОБА_2 та відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на 1/2 частку будинку (а.с.18). Помилка при написанні була допущена при оформленні документів станом на час оформлення.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , видане на підставі рішення виконкому Городищенської міської Ради депутатів трудящих №175 від 25 жовтня 1972 року, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи наведене, суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

В силу ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, якщо він в установлений строк, ст.1270 ЦК України, не заявив відмову від неї. Перешкод для прийняття спадщини після померлого, судом не встановлено. 1/2 частини житлового будинку, яка є предметом судового розгляду, не перебуває під заставою, не належить іншим особам. З метою узаконення спадщини, суд, вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частини житлового будинку з відповідною часткою надвірних споруд, який розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем покійної ОСОБА_5 , яка має право та виявила бажання юридично оформити право власності на майно спадкодавця, тобто, на житловий будинок з надвірними спорудами.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Позов підтверджується: копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 30 серпня 1963 року; копією свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_2 від 03 березня 1964 року; копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 26 січня 1982 року; копією довідки виконавчого комітету Дирдинського старостинського округу Городищенської міської ради від 19 травня 2021 року №174; копією свідоцтв про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року, виданих на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради №175 від 25 жовтня 1972 року; копією Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі №64775554 від 19 травня 2021 року; копією Інформаційної довідки №64775402 від 19 травня 2021 року; копією Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 травня 2021 року; копією Висновку про вартість об`єкта оцінки від 19 травня 2021 року №64-05-21 квитанцією про сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 206, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, 524, 525, 526, 548,549,ЦК Української РСР ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Городищенської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задоволити.

Встановити факт належності Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради №175 від 25 жовтня 1972 року ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 15 грудня 1972 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Городищенської міської ради №175 від 25 жовтня 1972 року, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення суду направити учасникам справи, для відому.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко