Провадження №2-о/369/61/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Волчко А.Я.,

при секретарі - Миголь А.А.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, Києво-Святошинський РВ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2020 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з вищевказаною заявою. В обґрунтування заяви вказує, що він громадянин Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ташкент, Узбекська PCP, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі виявив бажання набути громадянство України.

Підставою набуття громадянства України заявник вважає той факт, що його баба по батьківській лінії ОСОБА_3 народилася на території АР Крим (на момент народження Кримська АРСР) в селищі Саватка, Балаклавського району ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішення питання про встановлення юридичного факту - народження баби заявника до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України", має для нього значення, оскільки від цього залежить вирішення іншого питання - питання набуття ним громадянства України за територіальним походженням.

Тому заявник просив встановити факт, що особа, дані про яку зазначені у нотаріально завіреній копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 30.05.2021 року із записом прізвища « ОСОБА_3 (російською мовою ОСОБА_3 ) і особа, дані про яку зазначені у архівній довідці від 03.12.2019 № 7/4-К-1022 та свідоцтві про народження на ім`я ОСОБА_6 від 17.04.2012 № НОМЕР_2 із записом прізвища « ОСОБА_3 » (запис російською ОСОБА_3 ) є однією і тією самою особою і є бабою громадянина Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановити факт, що баба громадянина Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», тобто до 24 серпня 1991 року.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року відкрито окреме провадження у даній справі та призначено судове засідання на 22.01.2021.

22.01.2021 до суду надійшло клопотання від Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області про продовження строку на подачу письмових пояснень, з метою підготовки аргументованих письмових пояснень проти заяви.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав та просив їх задоволити.

Суд, дослідивши матеріали спарив та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що заява підлягає залишення без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями в п.3 цієї ж постанови, у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядок розгляду заяв щодо набуття громадянства України визначений Законом України «Про громадянство України», Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення, набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України «Про громадянство України» (розділ ІІ) та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року, зі змінами внесеними Указом Президента України від 27 червня 2006 року №588 «Про внесення змін до Указу Президента України від 27 березня 2001 року №215», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі по тексту Порядок).

Відповідно до змісту частини першої ст.8 Закону України «Про громадянство» особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час їх постійного проживання особи до складу Українською Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заву про набуття громадянств України реєструються громадянами України.

Згідно п. 4, 5 ст. 3 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 20 серпня 2014 року Державна міграційна служба України здійснює у межах компетенції провадження з питань прийняття до громадянства України і про припинення громадянства України та подає відповідні документи на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, а також забезпечує виконання рішень Президента України з питань громадянства; приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування.

Таким чином, законодавством України передбачений інший порядок для вставлення фактів, які можуть бути наслідком надання заявнику громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 , про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України" встановлений порядок оформлення набуття громадянства України, а вирішення зазначеного питання віднесено до компетентних органів державної влади, до яких заінтересовані особи подають перелічені у відповідних пунктах Порядку документи на підтвердження певних обставин, а за наявності рішення органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду, тому відсутні підстави для розгляду даного питання в порядку, який визначений Главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням того, що встановлення фактів, про які просить заявник, пов`язані з наступним вирішенням спору про право, суд приходить до висновку, про необхідність залишення заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення - без розгляду.

Керуючись ст. 293, 315 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи: Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області, Києво-Святошинський РВ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернення до суду з даними вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 04.02.2021 року

Суддя: Волчко А.Я.