ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року

м.Суми

Справа №592/10511/20

Номер провадження 22-ц/816/786/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року в складі судді Бичкова І.Г., ухвалене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2020 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Титаренка П.В., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування.

Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини ОСОБА_2 07 липня 2018 року близько 16-00 год. в м. Суми на перехресті вул. 3-я Заводська та вул. Юрія Вєтрова, який керував належним його батьку ОСОБА_3 автомобілем Mersedes-Benz 3080, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було пошкоджено належний на праві власності ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким на підставі довіреності керував ОСОБА_1 .

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.07.2018 року у справі № 592/8630/18, що набрала законної сили, ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вважав, що хоч він і не є власником, але має законне право володіння майном, тому має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну автомобілю ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до автотоварознавчого дослідження вартість матеріальної шкоди з урахуванням зносу складає 12076,57 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника Mersedes-Benz 3080, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була забезпечена ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом Серії AM № 3110417, дійсним до 17 лютого 2019 року, однак станом на 11 вересня 2020 року страховою компанією не надано відповіді на направлені два листи про виплату страхового відшкодування, страхове відшкодування не виплачено.

Враховуючи розмір ліміту страхового відшкодування 50000 грн, просив:

- стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12076,57 грн за вирахуванням франшизи, встановленої полісом Серії AM № 3110417.4;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди в розмірі франшизи, встановленої полісом серії AM № 3110417.5;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам 5496 грн, а саме: 768,40 грн судовий збір, 1716 грн витрати, пов`язані із залученням експерта, 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТДВ СК «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12076,57 грн за вирахуванням франшизи, встановленої полісом серії AM № 3110417.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди в розмірі франшизи, встановленої полісом серії AM № 3110417, в розмірі 500 грн.

Стягнуто з відповідачів: ОСОБА_3 , ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 в дольовому порядку судовий збір в розмірі 768,40 грн, а саме: стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 31,81 грн, стягнуто з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 736,59 грн.

Стягнуто з відповідачів: ОСОБА_3 , ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 солідарно витрати на правничу професійну допомогу в розмірі 3000 грн, а саме: стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн, стягнуто з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України позивачем не було доведено належними доказами обґрунтованість позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант», оскільки повідомлення про ДТП, що сталося 07 липня 2018 року, та заяву про страхове відшкодування позивач подав до Страховика лише 01 березня 2019 року, тобто лише через 8 місяців після ДТП, тоді як ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетного до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДПТ подає страховику заяву про страхове відшкодування. Власник пошкодженого майна зобов`язаний зберігати пошкоджене майно (транспортний засіб) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, то тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Доводить, що позивачем проігноровано всі норми діючого законодавства щодо повідомлення страховика про ДТП, надання транспортного засобу для огляду, а на лист ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 04 березня 2019 року з проханням надати автомобіль для огляду, повідомлено, що пошкоджене авто відновлене та продане, що підтверджується копією рапорту аварійного комісара Видути Д.І. від 18 березня 2019 року.

Вважає вимоги позивача про стягнення коштів з ТДВ СК «Альфа-Гарант» незаконним та необґрунтованим на підставі ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зазначає, що висновок експерта ОСОБА_5 № 032/2018 від 27 серпня 2018 року не може бути належним та допустимим доказом заподіяного майнового збитку, оскільки огляд ТЗ відбувся більше ніж через місяць з дати ДТП, а ТДВ СК «Альфа-Гарант» взагалі не запрошувалася на огляд автомобіля.

Вказує, про безпідставне неврахування судом при ухваленні рішення відзиву на позов.

Рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_3 не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Титаренко П.В., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Відзив подано з пропуском встановленого судом строку, який поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 12076,57 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 липня 2018 року о 16-00 год. в м. Суми на перехресті вул. 3-я Заводська та вул. Юрія Вєтрова, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz 3080, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_3 , порушив п. 14.6 «а» ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належним ОСОБА_4 , яким керував за довіреністю ОСОБА_1 , автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с. 5, 7 зв., 48 зв.).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 26 грудня 2003 року, на час ДТП власником транспортного засобу Mersedes-Benz 3080, реєстраційний номер НОМЕР_1 був ОСОБА_3 (а.с. 7 зв.).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 04 березня 2000 року, на час ДТП була власником транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 був ОСОБА_4 (а.с. 7 зв.).

За вчинення вказаного правопорушення постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 липня 2018 року, справа № 592/8630/18, яка набрала законної сили 31 липня 2018 року, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 5).

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 лютого 2018 року № АМ/3110417, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу Mersedes-Benz 3080, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була строком на 1 рік застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант»; ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану життю та здоров`ю на одного потерпілого визначено у розмірі до 200000 грн, за шкоду, завдану майну потерпілих у розмірі 100000 грн, а розмір франшизи встановлено у 500 грн (а.с. 90).

01 березня 2019 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» представником ОСОБА_1 адвокатом Титаренком П.В. було подане повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про страхове відшкодування, в якій вказано: «Зобов`язуюсь сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП, а саме: надати для огляду належний мені транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика про відомі мені обставини та надати для огляду та копіювання наявні у мене документи щодо цієї ДТП протягом семи днів з дня отримання мною відповідної інформації або документа». Також зазначено, що розмір збитків розраховано товарознавчим дослідженням № 032/2018 від 27 серпня 2018 року (а.с. 75, 76-77).

Із висновку автотоварознавчого дослідження № 032/2018 від 27 серпня 2018 року, наданого судовим експертом автотоварознавем ОСОБА_5 , вбачається, що вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля марки ВАЗ-2101, 1978 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов номер НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 07 липня 2018 року, відповідно до вимог п. п. 30.1. , 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», без врахування ПДВ, станом цін на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди, складає 12076,57 грн (а.с. 9, 10, 13-54).

04 березня 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» направлено ОСОБА_1 лист з проханням надати пошкоджений внаслідок ДТП транспортний засіб ВАЗ-2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , для огляду експертом (а.с. 78).

Із поданого ФОП « ОСОБА_6 » рапорту від 18 березня 2019 року вбачається, що він отримав замовлення на проведення огляду пошкодженого автомобіля ВАЗ-2101 ( НОМЕР_2 ), власник авто ОСОБА_4 повідомив, що автомобіль відновлений та проданий (а.с. 79).

У листі № 12/1752 від 29 травня 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомило ОСОБА_1 , що у зв`язку з невиконанням ним покладеного законодавством обов`язку щодо надання транспортного засобу, пошкодженого в ДТП для огляду страховиком, що призвело до неможливості встановити страховиком факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, у ТДВ СК «Альфа-Гарант» не має правових підстав для здійснення йому страхового відшкодування за цією подією (п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (а.с. 80).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином досліджених і оцінених доказів.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП та пошкодженні автомобіля позивача ВАЗ-2101, р.н. НОМЕР_2 , а також настання внаслідок цього страхового випадку і обов`язку ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувати матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу, правильно встановлені судом та відповідачем не оспорюються.

Ґрунтується на фактичних обставинах і висновок суду про те, що спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Задовольняючи позовні вимоги до ТДВ СК «Альфа-Гарант», суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та доведеності розміру матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», так як суд дійшов його з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-ІV).

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктами 36.1, 36.2, 36.4 ст. 36 Закону № 1961-ІV встановлено,

що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. п. 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: «невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Згідно з п. п. 33.1.4. п. 33.1, ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Із матеріалів справи вбачається, що про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 07 липня 2018 року, представник ОСОБА_1 особи причетної до цієї пригоди, подав повідомлення страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ТДВ СК «Альфа-Гарант», лише 01 березня 2019 року, тобто аж через 8 місяців після ДТП.

У подальшому, 04 березня 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» направляло ОСОБА_1 лист № 12/726 з проханням надати до огляду пошкоджений транспортний засіб, а також відповідно до положень ст.ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» почало вживати заходи для розслідування ДТП, направивши заявку до суб`єкта оціночної діяльності для проведення огляду транспортного засобу та оцінки пошкодженого майна визначення розміру матеріальної шкоди, завданої власнику даного транспортного засобу.

Однак, всупереч вказаним нормам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», автомобіль не було надано страховику для огляду, повідомлено, що автомобіль було відновлено та продано, що підтверджується копією рапорту аварійного комісара Видути Д.І. від 18 березня 2019 року.

Невиконання позивачем своїх обов`язків, визначених вказаним законом призвело до неможливості страховика встановити причини та обставини настання зазначеної ДТП, визначити розмір заподіяної шкоди.

Тобто, наявними у справі доказами підтверджується, що позивачем не було виконано його обов`язок не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди письмово надати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник, що відповідно до положень п. 35.1 ст. 35, п. п. 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач не довів належними та допустимими доказами, що ТДВ СК «Альфа-Гарант» безпідставно не виконало своє зобов`язання з виплати страхового відшкодування.

Посилання суду у рішенні на висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 465/4621/16-к, провадження № 13-24кс19, є необґрунтованим, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин справи.

При цьому у справі, що переглядається апеляційним судом, позивач у встановлені Законом строки не звернувся до страхувальника ні з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, ні з заявою про страхове відшкодування, відновив та продав транспортний засіб, чим страхову компанію було позбавлено можливості встановити факт ДТП та вжити заходи його розслідування, визначення розміру шкоди.

За відсутності підстав для стягнення заявленої суми страхового відшкодування, не підлягає задоволенню і вимога про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 судових витрат у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Дійшовши помилкового висновку про задоволення позову до ТДВ СК «Альфа-Гарант», місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не доведені, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант».

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню компенсація судового збору за апеляційний перегляд справи в розмірі 1152,60 грн.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2021 року в частині задоволення позовних вимог до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» компенсацію судового збору за апеляційний перегляд справи у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко