Справа № 618/333/21
Провадження № 2/618/90/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Коротуна В. І., розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в смт Дворічна цивільну справу № 618/333/21, провадження № 2/618/90/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа Дворічанська державна нотаріальна контора Харківської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, третя особа Дворічанська державна нотаріальна контора Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, обов`язкову частку з якої позивачка має намір прийняти. Після звернення 19 лютого 2021 року до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання видачі свідоцтва про право на обов`язкову частку у спадщині за законом, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку. Позивачка вважає, що вказаний пропущений строк для прийняття спадщини незначний, і пропущений нею з поважних, об`єктивних, не залежних від неї причин, а саме через інвалідність ІІІ групи, постійну хворобу, яка змушує її періодично проходити курси лікування та користуватися сторонньою допомогою. Зазначає, що саме після смерті чоловіка позивачка проходила курс лікування, а тому не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори, отже просить суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Представник позивачки адвокат Коротун В. І. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнала повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачкою обставин справи та наданих нею доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05 листопада 1976 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб 05 листопада 1976 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 394 (а. с. 10).

Відповідно до довідки МСЕК № 0063284 від 26 січня 2004 року, ОСОБА_1 має ІІІ групу інвалідності з загального захворювання (а. с. 17).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 від 16 червня 2006 року, виданим Первомайським УПФУ, ОСОБА_1 є пенсіонером (а. с. 16).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12 лютого 2021, виданого Куп`янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років, про що складено відповідний актовий запис № 12 (а. с. 11).

Згідно з постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 139/02-31 від 19 лютого 2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку у спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини (а. с. 37).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 09 березня 2021 року, наданої КНП «Куп`янський центр первинної медичної допомоги Куп`янської міської ради Харківської області», ОСОБА_1 має повний діагноз: ГХС, дифузний кардіосклероз, миготлива аритмія, гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., СН ІІ Б. Перебуває на «Д» обліку в АЗПСМ смт Ківшарівка з 2017 року. Постійно проходить курси лікування амбулаторно у сімейного лікаря, у кардіолога. Хвора пересувається зі сторонньою допомогою (самостійно не може). У зв`язку з чим неодноразово обслуговувалася сімейним лікарем на дому, зокрема: 19 листопада 2020 року, 19 січня 2021 року, 25 лютого 2021 року (а. с. 12-15).

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд враховує посилання позивачки на те, що вона не могла своєчасно в шестимісячний строк після смерті свого померлого чоловіка ОСОБА_3 звернутися з заявою до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з об`єктивних причин, а саме через наявну інвалідність ІІІ групи та постійне захворювання, яке призвело до неможливості самостійного пересування та проходження курсу лікування.

В зв`язку з цим, суд визнає поважними причини пропуску позивачкою 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює відповідачу наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи суд приходить до висновку про задоволення позову.

Враховуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд вважає, що трьох місяців буде достатньо для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ст. 41, ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1272 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 2,4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці від дня набрання чинності цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов