ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/320/21 Справа № 2-5367/10 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
09 червня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря - Солодової І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариста «УкрСиббанк» про визнання права власності, -
31 травня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подав до суду заяву про розподіл судових витрат (том 2 а.с. 42-56).
На обґрунтування заяви зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу було заявлено попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, у розмірі 12 500 грн. і докази цьому будуть надані суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення у справі (том 2 а.с.1-7).
Посилаючись на те, що фактичний розмір понесених судових витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката остаточно склав 12 500 грн., заявник просив стягнути з апелянта зазначені витрати з підстав передбачених ст. ст. 137, 141, 142 ЦПК України.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Розглянувши вищевказану заяву, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів приходить до висновку про ухвалення додаткової постанови з огляду на таке.
Судом встановлено, що у червні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання права власності (том 1 а.с. 4-29).
Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 17 грудня 2007 року № 7/1997/44, який укладено між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення, а саме: кафе літ. А-1, нежитлові прибудови літ. А1-1, літ. А2-1, загальною площею 85,9 кв. м, торговельний павільйон літ. В (тимчасовий), сарай літ. Г (тимчасовий), літній навіс літ. Б (тимчасовий), мостіння І, яке розташовано на АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 44-45).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради звернулася до суду з апеляційною скаргою (том 1 а.с. 166-183).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 травня 2021 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 серпня 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання права власності закрито (том 2 а.с. 38-40).
Під час прийняття вказаної ухвали розподілу судових витрат, понесених сторонами у зв`язку з апеляційним переглядом справи, судом не проводилось.
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з правилами частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений судом строк, представник позивача адвокат Колодочка Г.В. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, складає 12 500 грн. (в тому числі на професійну правничу допомогу).
Протягом п`яти днів з дня ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі, а саме 31 травня 2021 року, представник позивача, засобами поштового зв`язку, подав до суду заяву про розподіл судових витрат, зокрема, на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, у розмірі 12 500 грн. (том 2 а.с. 42-56).
На підтвердження понесення вказаних витрат суду було надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 29 серпня 2019 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ДП № 2788/047 від 29 серпня 2019 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4209 від 22 березня 2019 року, оригінал опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Колодочкою Г.В.; копію акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 27 травня 2021 року; та копію рахунку-фактури №27/05/21 від 27 травня 2021 року.
Розподіляючи витрати, які позивач поніс на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи вищезазначені докази, зокрема, копія рахунку-фактури №27/05/21 від 27 травня 2021 року на суму 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З опису робіт (наданих послуг) вбачається, що вказані послуги надавалися позивачеві адвокатом та полягають у наступному: вивчення матеріалів справи та надання консультаціїї клієнту щодо його порушених прав (2 500 грн.), складання відзиву на апеляційну скаргу та направлення пакету документів (6 000 грн.), участь в судовому засіданні під час розгляду справи (4 000 грн.).
Так, в матеріалах справи наявні документи, складені адвокатом Колодочкою Г.В., зокрема, відзив на апеляційну скаргу (том 2 а.с. 1-7).
Участь адвоката у судовому засіданні в Дніпровському апеляційному суді підтверджується протоколом судового засідання від 26 травня 2021 року (том 2 а.с.35-36).
Однак, з урахуванням обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи вищевикладене, застосовуючи принципи співмірності й розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат та виходячи з конкретних обставин справи, колегія суддів вважає за необхідне зменшити їх розмір і стягнути з Інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 5 000,00 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, оскільки під час прийняття Дніпровським апеляційним судом ухвали від 26 травня 2021 року в цій справі не було вирішено питання про судові витрати, заява представника позивача адвоката Колодочки Г.В. про розподіл судових витрат, а саме - щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу, підлягає частковому задоволенню та наявні підстави для прийняття додаткової постанови суду.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 374, 381-384 ЦПК України, -
Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариста «УкрСиббанк» про визнання права власності задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Головуючий: В.С. Городнича
Судді: О.В. Лаченкова
М.Ю. Петешенкова