РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/3358/20

Провадження 2/621/299/21

09 лютого 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Філіп`єва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Лацько А.С.

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якому просили суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Зміїв Харківської області її чоловіка ОСОБА_3 у вигляді: 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 83,90 м2, житлова площа 64,80 м2) з відповідною частиною надвірних будівель;

-визнати за ОСОБА_3 право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Зміїв Харківської області його батька ОСОБА_4 у вигляді: 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 83,90 м2, житлова площа 64,80 м2) з відповідною частиною надвірних будівель.

В обґрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , яка все життя проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею з нею був зареєстрований і проживав її син ОСОБА_3 , який є чоловіком позивачки ОСОБА_1 та дідом позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй на день смерті майно, в тому числі спадковий будинок АДРЕСА_2 , заповідала своєму синові ОСОБА_3 . Спадщину ОСОБА_3 фактично прийняв шляхом постійного проживання за однією адресою разом із спадкодавицею та успадкуванням предметів домашнього вжитку відповідно до норм діючих на той час положень Цивільного кодексу Україниської РСР від 18.07.1963 року, однак за отриманням Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері до нотаріальної контори не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадкоємцями за законом після померлого є його дружина позивачка ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 , які постійно проживали і були зареєстровані разом із спадкодавцем на день його смерті за адресою: АДРЕСА_2 , а отже прийняли спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України (2004 року) Свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок вони не отримували.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер син позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який успадкував після смерті батька Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , але заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадкоємцями 1-ї черги за законом після померлого ОСОБА_4 є його мати позивачка ОСОБА_1 та двоє синів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . В нотаріальній конторі ОСОБА_6 та позивачка ОСОБА_1 відмовилися від своїх часток у спадщині після померлого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 . Отже, спадкоємцем Ѕ частини будинку АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_4 одноосібно залишився ОСОБА_2 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори за отриманням Свідоцтва про право на спадщину по Ѕ частині спадкового будинку, однак оформити право власності в порядку спадкування на вказане майно неможливо в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, в зв`язку з чим змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.12.2020 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Надано строк відповідачеві для подання відзиву на позовну заяву. За клопотанням позивача витребувано зі Зміївської державної контори завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.52)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом учасників справи в судове засідання. (а.с.68)

Позивачі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили задовольнити позов в повному обсязі та розглянути справу по суті без їх участі.

Представник відповідача Зміївської міської ради Харківської області Є.О.Штефан в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи по суті без участі представника. Відзиву на позов чи інших заяв, клопотань по суті справи не подавав.

Відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України, в зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позов, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне:

Відповідно до Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, ОСОБА_5 10.07.1952 року було надано в безстрокове користування земельну ділянку, площею 600 кв.м. по АДРЕСА_3 для будівництва житлового будинку (а.с. 15,29)

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності від 06.03.1954 року, виданого жилуправлінням Зміївської міської ради, будинок АДРЕСА_4 в цілому належить на праві власності ОСОБА_5 (а.с.34)

Відповідно до Довідки КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації» № 2022 від 28.08.2008 року та № 5/01/21 від 11.01.2021 року, будинок АДРЕСА_2 в цілому належав ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Зміївської міської ради депутатів трудящих від 04.03.1954 року. Згідно рішення виконкому Зміївської міської Ради депутатів трудящих від 05.04.1974 року № 76 ОСОБА_5 було надано дозвіл на будівництво нового будинку замість старого. Новий збудований будинок прийнято в експлуатацію актом державної приймальної комісії Зміївської РДА № 832 від 15.11.2005 року За видачею Свідоцтва про право власності на будинок ніхто не звертався (а.с.14, 64)

Згідно рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області № 530 від 29.12.2005 року закінчений будівництвом індивідуальний будинок, загальною площею 80,0кв.м, належний померлій ОСОБА_5 , прийнято в експлуатацію (а.с.35)

Згідно технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_2 , складеного КП «Зміївське бюро технічної інвентаризації», будинок з надвірними будівлями: літньою кухнею, верандою, погріб, вбиральня було побудовано в 1978 році.

Отже, наданими до позовної заяви доказами підтверджується, що замість збудованого у 1954 році будинку ОСОБА_5 у 1978 році був побудований новий житловий будинок АДРЕСА_2 , за наявності відповідного дозволу та на переданій їй в безстрокове користування земельній ділянці. Будинок введено в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, однак Свідоцтво на право власності на вказаний будинок за життя ОСОБА_5 не отримувала.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області 22.05.2009 року, ОСОБА_5 мала сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис 47 від 21.03.1938 (а.с.25)

Згідно заповіту від 21.03.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Готвальдівської Державної нотаріальної контори Харківської області Алексеюк Н.М., ОСОБА_5 заповідала належний їй житловий будинок АДРЕСА_2 своєму синові ОСОБА_3 (а.с.19)

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 06.04.1988 року Готвальдівським РАЦС Харківської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 97 (а.с.13)

Як вбачається з ухвали Зміївського районного суду Харківської області від 16.07.2010 року (справа №2-2972/10), ОСОБА_3 звернувся з позовною заявою про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування, однак справа не була розглянута по суті в зв`язку зі смертю позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 17.08.2010 року (а.с.20-21)

Таким чином, переліченими доказами підтверджується, що єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_5 був її син, ОСОБА_3 , який звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування, однак справа на була розглянута та спадкові права на будинок не були оформлені в зв`язку з його смертю.

Відповідно до Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 , виданого Задінецькою сільською радою Зміївського району, ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_7 (позивач ОСОБА_1 ) 07 лютого 1969 року, актовий запис № 1 від 07.02.1969 року (а.с.22)

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого 01.03.1999 року Зміївським РВ УМВСУ в Харківській області, позивачка зареєстрована й постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 21 листопада 1979 року. (а.с.11)

Згідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданим Зміївським райбюро ЗАГС Харківської області 17.04.1970 року, ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_1 мали сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 49 років, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 23.08.2019 року, виданим Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Харківській області, актовий запис № 206 (а.с.23-24)

Оскільки заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив, спадкоємцями І (першої) черги за законом є його дружина позивачка ОСОБА_1 та їх спільний син ОСОБА_4 , які були зареєстровані та постійно проживали зі спадкодавцем на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу прийняли спадщину по Ѕ частині будинку АДРЕСА_2 ,, оскільки протягом встановленого законом 6-місячного строку не заявили про відмову від неї.

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , виданого відділом РАЦС Зміївського РУЮ Харківської області 04.06.2004 року, позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис № 156 від 12.12.1997 року, а його батьком зазначений ОСОБА_4 (а.с.26)

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_9 , виданого 16.01.2014 року Зміївським РС ГУДМС України в Харківській області, позивач зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 28 січня 2014 року (а.с.12)

Згідно Довідки про склад сім`ї та зареєстрованих в будинку осіб станом на 01.10.2018 року, разом з ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_2 проживали і були зареєстрованім мати позивачка ОСОБА_1 та сини: ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_2 (а.с.28)

Вище вказані відомості щодо реєстрації та проживання вказаних осіб в будинку станом на момент смерті ОСОБА_4 підтверджуються також відомостями будинкової книги (а.с.29-32)

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясовою Т.В. заведено спадкову справу № 65267833 ( у нотаріуса 248/2019) після ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с33)

Згідно заяв № 86, 87, поданих до Зміївської державної нотаріальної контори 19 лютого 2020 року по спадковій справі № 248/2019, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовилися від своєї частки у спадщині після померлого ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 (а.с.60-61)

Отже, належними і допустимими доказами підтверджується, що спірний будинок АДРЕСА_2 був збудований і в цілому належав ОСОБА_5 , який після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 успадкував її син, ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в його управління й володіння відповідно до положень п.1 частини 1, частини другої статті 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За життя ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування, однак справа на була розглянута та спадкові права на будинок не були оформлені в зв`язку з його смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишив.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статей 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2, ч.3 статті 1223 ЦК України У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 статті 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.3, ч.5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцями за законом після померлого ОСОБА_3 є його дружина позивачка ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , які були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем на день його смерті, та прийняли спадщину на спадковий будинок в рівних частинах, а отже успадкували по Ѕ частині будинку АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємцями його Ѕ частки будинку за законом є його мати позивачка ОСОБА_1 та сини ОСОБА_6 , які відмовилися в установленому законом порядку від своєї частки у спадщині на користь позивача ОСОБА_2 відповідно до положень ч.1 статті 1273 ЦК України, згідно якої спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Отже, на підставі належних і допустимих доказів судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 успадкувала після померлого чоловіка ОСОБА_3 Ѕ частину будинку АДРЕСА_2 , а іншу Ѕ частину цього ж будинку успадкував позивач ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_4 . При цьому отримати в нотаріуса Свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок позивачі не мають можливості в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавців.

Відповідно до ч.1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За змістом ч.1 статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Способами захисту цивільного права та інтересу може бути, в тому числі, й визнання права.

Відповідно до статті 41 Конституції України та ч.1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З викладеного вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в установленому законом порядку прийняли спадщину, і не можуть бути позбавлені права власності на спірний будинок в порядку спадкування через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавців, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність законних підстав про задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Сторонами вирішено питання щодо розподілу судових витрат у добровільному порядку, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141-142, 211, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: Зміївська міська рада Зміївського району Харківської області, , вул..Адміністративна, буд.9, місто Зміїв Харківська область, 63404

Повний текст рішення складено 09 лютого 2021 року.

Суддя В.В. Філіп`єва