Справа № 681/1403/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року

Полонський районний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретарів судових засідань Салюк Т.М., Гром С.В.

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Підопригори Р.Б., відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Каруна В.П.,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, -

встановив:

В листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила здійснити розподіл рухомого майна, яке належить їй та її бувшому чоловікові ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Позов, з урахуванням здійснених в ході розгляду справи уточнень, мотивовано тим, що позивачка та відповідач з 11.06.2006 року по 03.09.2020 року перебували у шлюбі, в період якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 , яка в даний час проживає разом з матір`ю.

Під час шлюбу сторонами за спільні кошти придбано таке майно: автомобіль Фольксваген поло 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 139896 грн.; диван "Хамер" вартістю 8118 грн.; диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.; витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн; гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього - 1920 грн.; шафу купе 3-х секційну вартістю 5040 грн.; шафу купе 2-х секційну вартістю 3150 грн.; дитячі меблі - стіл ком`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумбу вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн. , а всього - 2415 грн.; підставку під телевізор вартістю 1224 грн.; вітрину вартістю 2189 грн.; полицю навісну вартістю 324 грн.; матрацортопедичний вартістю 4003 грн.; набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.; телевізор "LG" вартістю 4500 грн.; пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; пилосос миючий вартістю 7000 грн.; газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.; мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.; банкетку під взуття вартістю 2000 грн.; котел твердопаливний вартістю 17000 грн.; ліжко вартістю 4000 грн.; мийку "Керхер" вартістю 8000 грн.; холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн.

Оскільки після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем виник спір щодо розподілу вищепереліченого майна, тому звернулась з цього приводу до суду та просила розподілити майно виділивши для неї в натурі: диван "Хамер" вартістю 8118 грн.; витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн; шафу купе 3-х секційну вартістю 5040 грн.; підставку під телевізор вартістю 1224 грн.; вітрина вартістю 2189 грн.; полиця навісна вартістю 324 грн.; матрацортопедичний вартістю 4003 грн.; телевізор "LG" вартістю 4500 грн.; пилосос миючий вартістю 7000 грн.; мийку "Керхер" вартістю 8000 грн.; холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн.

Решту майна просила виділити відповідачу, а саме: диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.; гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього - 1920 грн.; шафу купе 2-х секційну вартістю 3150 грн.; дитячі меблі - стіл ком`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумбу вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн. , а всього - 2415 грн.; набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.; пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.; мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.; банкетку під взуття вартістю 2000 грн.; котел твердопаливний вартістю 17000 грн.; ліжко вартістю 4000 грн.

Щодо автомобіля, то такий просила виділити для ОСОБА_2 , а з нього стягнути на її користь грошову компенсацію за 1/2 частину його вартості.

У грудні 2020 року відповідач подав зустрічний позов, який ухвалою суду від 28.12.2020 року об`єднаний в одне провадження та прийнятий до спільного розгляду з персвісним позовом.

У зустрічному позові ОСОБА_2 частково визнав вимоги первісного позову, надавши зі своєї сторони докази щодо правильності назв та вартості спірного майна, з якими ОСОБА_1 погодилась, а також вказав, що до розподілу слід включити також придбані ним та бувшою дружиною у період шлюбу: диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.; блендер "Бош" вартістю 925 грн.; електром`ясорубку вартістю 2900 грн.

Крім цього ОСОБА_2 зазначив, що позивачка за первісним позовом безпідставно віднесла до спільного майна подружжя мийку "Керхер", твердопаливний котел та миючий пилосос.

Твердопавний котел придбавався його батьком ОСОБА_3 , який є власником будинку, де вони проживали з відповідачкою, а мийка " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та миючий пилосос ним та ОСОБА_1 за спільні кошти не купувались і ці речі відсутні у його розпорядженні.

У зустрічному позові ОСОБА_2 запропонував свій варіант розподілу майна, а саме виділити для нього: автомобіль Фольксваген поло 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 139896 грн., стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 1/2 частину його вартості; диван "Хамер" вартістю 8118 грн.; витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн; шафу купе 2-х секційну вартістю 3150 грн.; підставку під телевізор вартістю 1224 грн.; вітрину вартістю 2189 грн.; полицю навісну вартістю 324 грн.; набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.; телевізор "LG" вартістю 4500 грн.; пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.; газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.

Для ОСОБА_1 просив виділити: диван різнокольоровий вартістю 8118 грн. (у нього немає, забрала позивачка); гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього - 1920 грн.; шафу купе 3-х секційну вартістю 5040 грн.; дитячі меблі - стіл ком`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумбу вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн., а всього - 2415 грн.; бойлер вартістю 3000 грн.; мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.; банкетку під взуття вартістю 2000 грн.; ліжко вартістю 4000 грн.; матрацортопедичний вартістю 4003 грн.; холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн.; блендер "Бош" вартістю 925 грн.; електром`ясорубку вартістю 2900 грн.

02.03.2021 року під час підтоговчого судового засідання ухвалою суду, занесеною до протоколу судовог засідання, до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача за первісним позовом притягнуто власника будинку, в якому проживали сторони, - ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи кожна із сторін підтримала вимоги заявлених ними позовів, при цьому як позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 , так і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 наполягли на поділу майна саме за запропонованими кожним із них варіантами.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши докази у справі, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 11.06.2006 року по 03.09.2020 року перебували у шлюбі та спільно проживали у будинку, належного ОСОБА_3 , розташованого в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у названого подружжя народилась дочка ОСОБА_4 , яка в даний час проживає разом з матір`ю.

Після розірвання шлюбу між сторонами виник спір щодо спільно нажитого майна, що стало причиною їхнього звернення до суду.

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього зареєстровано лише за одним з подружжя.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Статті 12 та 81 ЦПК України встановлюють, зокрема, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За положеннями статей 77-80 ЦПК України докази мають бути: належними, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими, одержані у порядку встановленому законом, при цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування; достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; та достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В ході судового розгляду, на думку суду, доведено, що сторонами в період шлюбу за спільні кошти придбано наступне майно:

автомобіль Фольксваген поло 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 139896 грн.;

диван "Хамер" вартістю 8118 грн.;

диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.;

витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн;

гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього - 1920 грн.;

шафу купе 3-х секційну вартістю 5040 грн.;

шафу купе 2-х секційну вартістю 3150 грн.;

дитячі меблі - стіл ком`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумба вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн., а всього - 2415 грн.;

підставку під телевізор вартістю 1224 грн.;

вітрину вартістю 2189 грн.;

полицю навісну вартістю 324 грн.;

матрацортопедичний вартістю 4003 грн.;

набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.;

телевізор "LG" вартістю 4500 грн.;

пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.;

бойлер вартістю 3000 грн.;

газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.;

мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.;

банкетку під взуття вартістю 2000 грн.;

ліжко вартістю 4000 грн.;

холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн;

блендер вартістю 600 грн.;

пилосос миючий "Арніка Бора 7000 Преміум" вартістю 2000 грн.

мийку високого тиску "Керхер" вартістю 4000 грн.

Всього майна на загадьну суму 225261 грн.

ОСОБА_1 стверджує, що блендер є її особистою власністю, оскільки бувший чоловік його для неї подарував.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Оскільки позивачкою не надано суду як доказ договір дарування, а відповідач заперечує, що блендер є особистою власністю ОСОБА_1 , а тому суд відносить дану річ до спільного майна подружжя.

ОСОБА_2 не визнає, що в період шлюбу було придбано пилосос миючий та мийку висого тиску "Керхер".

Проте, ОСОБА_1 надала суду товарні чеки від 25.07.2018 року та від 16.06.2019 року (т.1 а.с. 231-232), які об`ктивно свідчать про купівлю нею зазначеного майна, а тому суд включає до спільного майна подружжя Біленьких пилосос миючий "Арніка Бора 7000 Преміум" вартістю 2000 грн. та мийку високого тиску "Керхер" вартістю 4000 грн.

Оскільки як позивачка так і відповідач не надали будь-яких доказів про придбання ними в період шлюбу за спільні кошти котла твердопаливного та електромясорубки, а відтак суд не включає названі речі до спільного майна подружжя.

При вирішенні питання про те, яке саме майно слід виділити в натурі кожній стороні суд зважує на їхні пропозиції, потребу у використанні, місце знаходження майна, інтереси дитини, яка проживає разом з матір`ю.

На думку суду, для ОСОБА_1 необхідно виділити в натурі таке майно:

диван "Хамер" вартістю 8118 грн.;

витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн;

шафу купе 3-х секційна вартістю 5040 грн.;

дитячі меблі - стіл ком`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумбу вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн., а всього - 2415 грн.;

підставку під телевізор вартістю 1224 грн.;

вітрину вартістю 2189 грн.;

полицю навісну вартістю 324 грн.;

телевізор "LG" вартістю 4500 грн.;

банкетку під взуття вартістю 2000 грн.;

холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн;

блендер вартістю 600 грн.

Всього майна на суму 35854 грн.

Для ОСОБА_2 слід виділити в натурі:

автомобіль Фольксваген поло 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 139896 грн.;

диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.;

гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього - 1920 грн.;

шафу купе 2-х секційна вартістю 3150 грн.;

матрац ортопедичний вартістю 4003 грн.;

набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.;

пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.;

бойлер вартістю 3000 грн.;

газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.;

мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.;

ліжко вартістю 4000 грн.;

пилосос миючий "Арніка Бора 7000 Преміум" вартістю 2000 грн.;

мийку високого тиску "Керхер" вартістю 4000 грн.

Всього майна на суму 188407 грн.

В грошовому виразі 1/2 частка у спільному майні подружжя становить 112630,50 грн. (225261 грн. : 2).

Так як ОСОБА_2 виділено в натурі майна на суму 188407 грн., а ОСОБА_1 на суму 35854 грн., а тому на користь останньої з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню грошова компенсація в сумі 76776,50 грн. (112630,50грн. - 35854грн.).

Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 263-265, ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково:

Розподілити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши для ОСОБА_1 в натурі:

диван "Хамер" вартістю 8118 грн.;

витяжку "Піраміда" вартістю 5719 грн.;

шафу купе 3-х секційна вартістю 5040 грн.;

дитячі меблі стіл комп`ютерний, шафу книжкову, полицю настінну та тумбу вартістю відповідно 765, 795, 360, 495 грн., а всього 2415 грн.;

підставку під телевізор вартістю 1224 грн.;

вітрину вартістю 2189 грн.;

полицю навісну вартістю 324 грн.;

телевізор "LG" вартістю 4500 грн.;

банкетку під взуття вартістю 2000 грн.;

холодильник 2-х камерний вартістю 4725 грн.;

блендер вартістю 600 грн., а всього на загальну суму 35854 грн.

для ОСОБА_2 виділити в натурі:

автомобіль Фольксваген поло 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 139896 грн.;

диван різнокольоровий вартістю 8118 грн.;

гарнітур, що складається із трельяжа та приліжкової тумби вартістю відповідно 1350 та 570 грн., а всього 1920 грн.;

шафу купе 2-х секційну вартістю 3150 грн.;

матрац ортопедичний вартістю 4003 грн.;

набір кухонних меблів вартістю 11250 грн.;

пральну машину "LG" вартістю 2940 грн.;

бойлер вартістю 3000 грн.;

газову плиту "Беко" вартістю 2130 грн.;

мікрохвильову піч вартістю 2000 грн.;

ліжко вартістю 4000 грн.;

пилосос миючий "Арніка Бора 7000 Преміум" вартістю 2000 грн.;

мийку високого тиску "Керхер" вартістю 4000 грн., а всього на загальну суму 188407 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 76776 (сімдесят шість тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 50 коп. грошової компенсації у рахунок 1/2 частини у праві спільної сумісної власності подружжя.

В решті вимог заявлених у первісному та зустрічному позовах відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.06.2021 року.

Позивачка, відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Головуючий: