ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року м. Чернівці

справа № 719/132/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.

секретар Скрипка С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», від імені якого діє адвокат Попов Віталій Дмитрович, на ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року (головуючий у 1-ій інстанції Цицак В.Л.),-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ТзОВ «Чернівцігаззбут», від імені якого діє адвокат Попов Віталій Дмитрович, звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ в розмірі 5580, 92 грн.

Ухвалою суду від 19.04.2021 року позовну заяву залишено без руху, з підстав несплати судового збору та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання в суд або платіжного документа про сплату (доплату) судового збору в належному розмірі, або копії ухвали суду про відмову у видачі судового наказу щодо боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог ухвали, 23 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви за підписом представника позивача, адвоката Попова В.Д.

Так, у заяві зазначено, що при зверненні із заявою про видачу судового наказу було допущено помилку (описку) щодо дати народження боржника ОСОБА_1 та вказано 29.07.1977 року замість вірної 29.08.1977 року, яку усунуто при подачі даної позовної заяви. При цьому, до позовної заяви додано платіжне доручення № 308 від 01.02.2021р. про сплату судового збору в розмірі 227 гривень, при зверненні із

________________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/639/21

заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за природний газ, та сам позов поданий до ОСОБА_1 , тобто тієї ж самої особи.

Крім того вказував, що ст. 175 ЦПК України не передбачено обов`язку позивача зазначати дату народження учасника, а лише реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), які є однаковими як в заяві про видачу судового наказу, так і в позовній заяві.

З огляду на наведене, вважав, що наявні підстави для відкриття провадження у справі, оскільки повністю дотримано вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут», від імені якого діє адвокат Попов Віталій Дмитрович, подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заява про видачу наказу та позовна заява про стягнення заборгованості за спожитий природній газ подана до різних осіб, так як місяці народження боржника вказані різні, оскільки відповідач за позовом та боржник за заявою про видачу судового наказу мають однакове прізвище ім`я по батькові, однаковий реєстраційний номер облікової картки платника податків, однаковий особовий рахунок, та однакову адресу реєстрації.

Зазначає, що дана неточність виникла через технічну описку, тому у суду були всі наявні підстави для постановлення ухвали про відкриття провадження у справі.

Посилається на те, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами (повернення позовної заяви) та поставленою метою (реалізацією права на судовий захист порушених прав), у зв`язку з чим, в порушення ст.187 ЦПК України не відкрив провадження у справі, чим порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини 12 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без руху та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позовну заяву подано до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ухвала про відмову у видачі судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу заявником надано інші дані, які ідентифікують боржника, тому не має підстав для зарахування судового збору сплаченого за видачу судового наказу до судового збору за подачу позовної заяви про стягнення заборгованості.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи -в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти:

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У ч. 1 ч. 81 ЦПК України йдеться про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ч. ч. 1, 10 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що 08 лютого 2021 року ТОВ «Чернівцігаззбут» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

18 лютого 2021 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області винесено ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

13 квітня 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в сумі 5580,92 грн.

19 квітня 2021 року зазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.177 ЦПК України, а саме позивачем сплачено лише частину судового збору а саме 2043 гривні замість 2270 гривень, та судом зазначено, що позивачу слід доплатити суму судового збору, або надати копію ухвали про відмову у видачі судового наказу на боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем усунуто недоліки та зазначено про те, що під час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу допущено описку у даті народження боржника та вказано ІНФОРМАЦІЯ_1 , замість ІНФОРМАЦІЯ_1 , та додано копію платіжного доручення №308 від 01.02.2021 року про сплату судового збору на суму 227 гривень.

Однак, суд першої інстанції, отримавши 23 квітня 2021 року заяву про усунення недоліків, дійшов висновку, що позивачем не усунуті вказані недоліки, зіславшись на розбіжність у даті народження боржника по судовому наказу та відповідача у позовній заяві, що унеможливлює зарахування суми судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу та до суми судового збору за подання позовної заяви, тому повернув позовну заяву.

Виходячи з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).

Безпідставне повернення позовної заяви не забезпечує права на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем в установлений в ухвалі суду строк, було усунуто вказані недоліки.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення заборгованості за природній газ була подана до ОСОБА_1 , тобто до тієї ж самої особи, що і заява про видачу судового наказу, оскільки містять однакове прізвище ім`я та по батькові ОСОБА_1 , однаковий реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , однаковий особовий рахунок - № НОМЕР_2 , однакову адресу реєстрації АДРЕСА_1 .

Із змісту ухвали про повернення позовної заяви вбачається, що суд не погодився із думкою позивача відносно доводів зазначених ним у заяві про усунення недоліків, посилаючись на те, що заява про видачу судового наказу та позовна заява подані до різних осіб (боржників), в зв`язку з чим, в порушення ч.2 ст.164 ЦПК України не зарахував платіжне доручення №308 від 01.02.2021 року, яким було сплачено суму судового збору в розмірі 227 гривень за подання заяви про видачу судового наказу, яку необхідно сплатити при поданні позовної заяви.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції проявив надмірний формалізм щодо розгляду даної справи, чим порушив право особи на судовий захист та доступ до правосуддя у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 23.04.2021 року у справі №226/1666/18, від 28.04.2021 року по справі №707/2-1006/2011.

Посилання суду першої інстанції, про наявність різних фізичних осіб, оскільки зазначені різні дати їх народження, є необґрунтованими та безпідставними, та свідчать про надмірний формалізм, а також спростовуються іншими доказами, що ідентифікують особу.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що в суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення позовної заяви позивачу, ухвалою від 26 квітня 2021 року, у зв`язку з не усуненням недоліків.

Отже, посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що суд безпідставно повернув матеріали позовної заяви заслуговують на увагу колегії суддів та є підставою для скасування ухвали суду.

Оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою та у відповідності до положень ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, постанова про передачу справи для продовження розгляду не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц.

За результатами ухвалення остаточного рішення судові витрати підлягають розподілу відповідно до загальних правил розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаззбут», від імені якого діє адвокат Попов Віталій Дмитрович, задовольнити.

Ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 26 квітня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 15 червня 2021 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк