Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/463/2021 Справа № 641/8230/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

судді Богдан М.В.,

секретаря судових засідань Цюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 23.10.2020 року провадження у справі відкрите, справу призначено в судове засідання.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

У позові відзначено, що зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження відповідача по справі за межами території України, суд позбавлений можливості сповістити його про дату, час і місце проведення судового засідання та вручити копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно ст. 498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія і Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Германія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Статтею 1 Конвенції встановлено, що кожна договірна держава призначає центральний орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно зі ст. 5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Відповідно до ст.7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.

На підставі чого, суд вважає за необхідне звернутися до компетентного органу Королівства Марокко з дорученням про проведення окремих процесуальних дій. Компетентному суду Королівства Марокко необхідно доручити вручити копію позову, ухвалу про відкриття провадження, судову повістку та допитати як відповідача ОСОБА_3 .

Відповідно до п.2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року №1092/5/54 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 року за № 573/15264, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Крім того, згідно ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Таким чином, суд вважає, що провадження по справі підлягає зупиненню до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів відповідно до положень ст. 253 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.252,253,498 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Доручити компетентному органу Королівства Марокко вчинити певні процесуальні дії, а саме: вручити копію позову з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі, судову повістку та допитати як відповідача ОСОБА_3 ( який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , власник національного посвідчення особи № НОМЕР_1 ), з наступних питань:

1.Чи визнає ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу?

2. Якщо позовні вимоги не визнаються, то які ОСОБА_2 заперечення може надати?

Протокол про вчинення процесуальних дій та всі зібрані на виконання судового доручення невідкладно надіслати за адресою: Комінтернівський районний суд міста Харкова, 61068, місто Харків, провулок Брянський, 5.

У випадку неможливості виконання даного доручення прохання повідомити про обставини, що перешкоджають виконанню доручення.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду: нотаріально засвідчений переклад ухвали про відкриття провадження у справі від 23 жовтня 2020 року, ухвали про звернення із судовим дорученням від 11 лютого 2021 року, виклик (повідомлення) про день судового розгляду, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, короткий виклад документа, що підлягає врученню офіційною мовою Королівства Марокко.

Провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентного органу Королівства Марокко.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в частині окремого доручення - оскарженню не підлягає.

Суддя -М. В. Богдан