Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3394/20 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 16 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Коломієць О.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю представників позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Хуторної І.Ю.

у цивільній справі №274/3394/20 за позовом ОСОБА_1 до Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, третя особа без самостійних вимог Бердичівська районна державна адміністрація Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) , -

в с т а н о в и в:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. З урахуванням уточнень до позовних вимог просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Рея», розмір якої становить 2 умовних кадастрових гектари, на території Гришковецької об`єднаної територіальної громади Бердичівського району Житомирської області. В обґрунтування поданого позову зазначав, що 01.04.1981 року його було прийнято робочим комплексної бригади в Хмелерадгосп "Рея" в с.Рея Бердичівського району Житомирської області, згідно з протоколом № 36-п від 07.04.1981 року та 01.10.1985 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з переходом на пенсію. Відповідно до архівного витягу протоколу № 1 загальних зборів трудового колективу хмелерадгоспу "Рея" від 06.03.1996 року, на базі хмелерадгоспу "Рея" створено КСП "Рея". Він, як колишній член хмелерадгоспу "Рея", правонаступником якого згодом стало КСП "Рея" в с.Рея Бердичівського району, має право на отримання у власність земельної частки (паю) із числа раніше розпайованих земель цього КСП, тому звернувся до Бердичівської районної державної адміністрації із заявою про видачу сертифіката на земельну частку (пай).

Доказом того, що він є членом КСП "Рея", є записи у трудовій книжці та запис у Протоколі загальних зборів громадян с. Гвіздава від 27.03.2020р. На час розпаювання земель він був пенсіонером.

Згідно відповіді № У-375/11 від 20.02.2020 йому відмовлено у видачі сертифіката на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю на це правових підстав, оскільки його не було включено у список, як додаток до державного акта на право колективної власності, виданого КСП "Рея" на території Рейської та Гальчинської сільських рад Бердичівського району від 26.05.1997 року. Протоколом зборів громадян с. Гвоздава від 27.03.2003р. йому було надано згоду на одержання сертифіката на земельну частку (пай), оскільки при складанні списку на одержання сертифіката на земельну частку (пай) його прізвище було пропущено.

У зв`язку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай) він не має можливості реалізувати право на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Розмір земельної частки (паю) земель КСП "Рея" становить 2 умовних кадастрових гектара на території Рейської сільської ради, середня вартість земельної частки (паю) по сертифікату на право власності на земельну частку (пай) на час розпаювання становить 8 239,00 грн.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема вказує, що судом не було взято до уваги протокол зборів громадян с.Гвоздава від 27 березня 2003 року, в якому окремим пунктом виділялось питання «про виділення сертифіката на земельну частку (пай) громадянам, пропущених в списку» членів КСП. Вказує, що доповідачем з цього питання була сільський голова с.Гвіздава ОСОБА_2 , яка повідомила присутніх, що при складанні списків на одержання сертифіката було пропущено ОСОБА_1 .. На цих зборах також був присутній та голосував за виділення сертифікату позивачу і сам керівник підприємства ОСОБА_3 , підпис якого зазначається в наказах про прийняття та звільнення ОСОБА_1 зі складу працівників підприємства. Вважає, що вказана обставина спростовує висновки суду про те, що «записи в трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджують лише факт трудових відносин між позивачем та Хмелерадгоспом «Рея», правонаступником якого є КСП «Рея», у період з 01.04.1981 р. по 01.10.1985 р.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до повідомлення Голови Бердичівської районної державної адміністрації від 20.02.2020 року, на підставі даних відділу у Бердичівському районі головного управління Держгеокадасту у Житомирській області в список, як додаток до державного акта на право колективної власності, виданого КСП "Рея" на території Рейської та Гальчинської сільських рад Бердичівського району від 26.05.1997 року прізвище ОСОБА_1 не включено. Правові підстави для видачі сертифіката на земельну частку (пай) відсутні (а.с.7-9).

Згідно Протоколу зборів громадян с.Гвоздава від 27.03.2003р., виступив сільський голова, який доповів, що при складанні списку на одержання сертифіката на земельну частку (пай) було пропущено ОСОБА_1 , який на час складання списку був членом КСП "Рея". Збори вирішили надати згоду на одержання сертифіката на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_1 (а.с.10,11).

Відповідно до довідки №600 від 20.04.2007р., виданої виконкомом Рейської сільської ради, рішенням зборів громадян с.Гвоздава від 27.03.2020р. було надано згоду на одержання сертифіката на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_1 , так як при складанні списку на одержання сертифіката на земельну частку (пай) було пропущено ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно повідомлення Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області від 10.04.2020 № 553, відповідно до матеріалів розпаювання КСП "Рея" Рейської та Гальчинської сільських громад, розмір земельної частки (паю) становить 2 умовних кадастрових гектара на території Рейської сільської ради. Середня вартість земельної частки (паю) по сертифікату на право власності на земельну частку (пай) на час розпаювання становить 8 239,00 грн. Вільні земельні ділянки, які можуть бути виділені як земельна частка (пай) із числа земель, що перебувають в колективній власності КСП "Рея" Рейської сільської ради Бердичівського району (а.с.13).

Згідно рішення виконкому Рейської сільської ради № 12 від 16.02.1995р., ОСОБА_4 призначено піклувальником над ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до довідки № 234 від 23.03.2007 ОСОБА_1 одержує пенсію по інвалідності ІІІ групи з 26.07.1985 року, а з 15.10.1987 року - по інвалідності ІІ групи (а.с.28).

Відповідно до довідки начальника відділу у Бердичівському районі головного управління Держгеокадасту у Житомирській області від 02.04.2007 № 863 Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Рея" було зареєстровано 26.05.1997. Розмір земельної частки-паю в умовних кадастрових гектарах складає 2,00 га (а.с.29).

Згідно довідки заступника начальника відділу у Бердичівському районі головного управління Держгеокадасту у Житомирській області від 15.05.2020р. вартість земельної частки (паю) з урахуванням коефіцієнтів індексації становить 57 963,04 грн., розмір в умовних кадастрових гектарах складає 2,00 га (а.с.32).

Згідно архівного витягу протоколу № 1 загальних зборів трудового колективу хмелерадгоспу "Рея" від 06.03.1996р., на базі хмелерадгоспу "Рея" створено КСП "Рея" (а.с.30).

Відповідно до архівної довідки № 205 від 02.06.2020р. ОСОБА_1 прийнятий робочим комплексної бригади в Хмелерадгосп "Рея" в с.Рея Бердичівського району Житомирської області з 01.04.1981р., згідно з наказом № 36-к від 07.04.1981р. Звільнений 01.10.1985 року(наказ № 122 -к від 22.11.1985).

З копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 01.04.1981 року його було прийнято робочим комплексної бригади в Хмелерадгосп "Рея" в с.Рея Бердичівського району Житомирської області, згідно з протоколом № 36-п від 07.04.1981р. та 01.10.1985р. він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з переходом на пенсію (а.с.6).

Відповідно до довідки начальника відділу у Бердичівському районі головного управління Держгеокадасту у Житомирській області від 02.06.2020 року ОСОБА_1 не було включено до списку додатку до Державного акта на право колективної власності по КСП "Рея" Рейської сільської ради. Державний акт на право колективної власності по вказаному господарству був виданий 26.05.1997р., серія ЖТ 02 №000033 (а.с.43).

Згідно рішення Рейської сільської ради від 20.12.2016 року №143 ОСОБА_1 надано погодження на виділення земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель резерву, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Гвіздава Рейської сільської ради (а.с.90).

Згідно витягу з рішення Гришковецької селищної ради від 12.06.2020 № 319, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення, рілля, Гришковецької селищної ради, орієнтовної площею 1,5 га, у власність для ведення особистого селянського господарства за межами с.Гвіздава Гришковецької селищної ради (а.с.62).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що законних підстав для визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) не було.

При цьому судом враховано, що відповідно до частини дев`ятої статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 22,23 ЗК та Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. право на земельний пай особа набуває за наявності усіх трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Суд перевіряє саме ці обставини і, залежно від установленого, вирішує питання про обґрунтованість позовних вимог.

Тобто, за умов відсутності трьох складових одночасно, а саме перебування позивача в членах КСП, отримання підприємством державного акта на право колективної власності на землю та включення особи до списку, доданого до цього акту, особа не має права на земельну частку (пай).

Якщо громадянина помилково (безпідставно) не внесено до списку-додатка до державного акта на право колективної власності на землю до проведення розпаювання і видачі сертифікатів, йому необхідно звернутися до зборів співвласників з питанням щодо внесення особи до списку-додатка. Якщо розпаювання земель вже проведено, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання. Якщо згоди не досягнуто, спір відповідно до чинного законодавства України розглядається в судовому порядку.

Питання набуття та припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві регулюється статутом підприємства.

Список громадян, які мають право на земельну частку (пай), як додаток до державного акту, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства, підписується головою сільськогосподарського підприємства та головою місцевої ради.

У спірних правовідносинах основою набуття статусу члена й виникнення відповідних права, пов`язаних з членством у колективному підприємстві, є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до складу членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цієї організації.

Разом з тим, в даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивача не було включено до списків осіб - членів КСП «Рея», що долучався до державного акта на право колективної власності на землю, що видавався 26.05.1997 році КСП «Рея» і позивач не отримував сертифікат про право на земельну частку (пай).

Записи в трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджують лише факт трудових відносин між позивачем та Хмелерадгоспом "Рея", правонаступником якого є КСП «Рея», у період з 01.04.1981р. по 01.10.1985р., проте не свідчать те, що ОСОБА_1 був членом КСП на час проведення розпаювання.

Не свідчить про членство в КСП «Рея» і протокол зборів громадян с.Гвоздава від 27.03.2003р., оскільки про членство доповіла сільський голова, проте відсутні будь-які докази, які доводять таке членство ОСОБА_1 у КСП «Рея».

На час затвердження списків станом на 26.05.1997 року ОСОБА_1 уже не працював у хмелерадгоспі "Рея" та у його правонаступника КСП «Рея», був звільнений за власним бажанням, отримував пенсію у зв`язку із інвалідністю.

Також відсутні докази про звернення ОСОБА_1 до зборів співвласників з питанням щодо внесення його до списку-додатка до державного акта та за наявності згоди до такого включення - проведено перепаювання земельних паїв.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів неправомірності не включення його до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. А протокол загальних зборів с.Гвоздава від 27.03.2003 року не є допустимим доказом, який би доводив членство ОСОБА_1 у КСП «Рея» на час розпаювання.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 10.02.2021 року.