Справа № 752/7899/20
Провадження № 2/752/2186/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

28.04.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .

Провадження у справі відкрито 07 вересня 2020 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часом стосунки у сім`ї почали погіршуватися, що робить неможливим подальше збереження шлюбу. Рішення про розірвання шлюбу є зваженим, примирення з чоловіком неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просила їх шлюб із відповідачем розірвати.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року судом було надано сторонам строк на примирення протягом шести місяців.

У судове засідання 14 травня 2021 року сторони не з`явилися.

Відповідач 05 травня 2021 року подав до суду заяву, якою повідомив суд, що він, бажаючи зберегти сім`ю , враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, намагався докласти зусиль для збереження сім`ї протягом встановленого судом строку для їх примирення з позивачкою. Проте позивачка не пішла на примирення, від свого позову не відмовилася, оскільки керується в житті іншими принципами ніж ті, що є важливими для збереження сім`ї, в тому числі вибудовує нові відносини з іншими чоловіками. Незважаючи на це, з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, позов ОСОБА_1 до нього не визнає, справу просив розглянути в його відсутність.

14.05.2021 року позивачка ОСОБА_1 подала до суду заперечення проти заяви відповідача від 05.05.2021 року. Позивачка повідомила суду, що її примирення з відповідачем не є можливим, оскільки останній у заяві від 05.05.2021 року виклав обставини, котрі не відповідають дійсності. Протягом всього визначеного судом строку для їх примирення відповідач самоусунувся від особистої участі у житті сім`ї, в тому числі від участі у вихованні, навчанні та розвитку дочки, в тому числі її утримання. Також вказала, що відповідач усунувся від спільного вирішення побутових та інших потреб сім`ї, поклавши весь тягар утримання спільного майна та забезпечення сім`ї на неї. Відповідач відхиляв усі пропозиції звернутися за допомогою до сімейного психолога та/або сімейного медіатора. У повсякденному житті вчиняє дії та приймає рішення з найважливіших питань життя сім`ї всупереч інтересам сім`ї та без з`ясування і врахування її думки та ставлення до такого питання, що унеможливлює збереження почуттів любові та довіри до відповідача, як чоловіка. Просила розглянути справу без її участі.

З огляду на заяви сторін у справі, суд визнав за можливе завершити судовий розгляд справи по суті за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання їх з ОСОБА_2 шлюбу з тих підстав, що за час їх спільного життя стосунки стали погіршуватися, що зробило неможливим подальше збереження шлюбу. Також вказала, що таке її рішення є зваженим, примирення неможливе, подальше збереження шлюбу буде суперечити її ж інтересам.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_2 не визнав заявлені до ньбого позивачкою вимоги про розірвання їх шлюбу.

На виконання вимог статті 111 СК України, суд вжив заходів щодо примирення подружжя, що не суперечило моральним засадам суспільства.

Як відповідач, так і позивачка повідомили суду, що примирення не досягли, кожен із них послався на невжиття дій для досягнення позитивного результату за вжитими судом заходами для їх примирення іншою стороною.

Так, судом встановлено, що сторони у справі не вживали заходів для збереження сім`ї, намір позивачки на розірвання їх шлюбу з відповідачем залишився незмінним протягом всього часу перебування справи за її позовом у провадженні суду.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин подальше збереження сім?ї сторін у справі не є можливим та буде суперечити інтересам позивачки. Шлюб сторін у справі існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати щодо позовних вимог про розірвання шлюбу відшкодувати позивачці за рахунок відповідача у повному обсязі, оскільки остання просила їх відшкодуватики за рахунок відповідача, а відповідач у свою чергу з цього ж приводу не подав суду заперечень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,111,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05 серпня 2006 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управліня юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №284 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати при зверненні до суду з позовом в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк