Провадження № 2/522/3645/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням суддіЧернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Ірини Михайлівни про скасування рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Ірини Михайлівни за № 38236194 від 20.11.2017 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2017 року реєстратором прийнято рішення №38236194, яким внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 , а саме житлову площу квартири змінено з 46,1 кв.м. на 49, 3 кв.м., загальну площу змінено з 68,9 кв.м. на 76, 4 кв.м.

Вказані зміни внесені реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Іриною Михайлівни на підставі договору купівлі-продажу № 931 від 17.03.2005 року, технічного паспорту від 16.11.2017 року, виготовленого ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» та довідка за № 17/1173 від 16.11.2017 року виготовленої ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» за підписом експерта Науменко Т.В.

Ці дані позивач вважає незаконними оскільки державний реєстратор здійснив реєстрацію прав на реконструйовану квартиру без докумену, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, що змушує ПРА ОМР звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року по справі відкрито провадження та призначено справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує.

Відповідачі до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.

Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з тексту позовної заяви та листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 10.07.2019 року № 01-10/199-3Г встановлено, що ОСОБА_1 виконала будівельні роботи із реконструкції квартири АДРЕСА_1 з втручанням у несучі та конструктивні елементи будинку шляхом влаштування прибудови (закрито балкону) до даної квартири на другому поверсі будинку, чим збільшено загальну площу квартири з 68,9 кв.м. до 76, 4 кв.м..

Також в позовній заяві зазначено, що в ході перевірки Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради встановлено, що ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» за підписом експерта Науменко Т.В. виготовлено технічний паспорт інвентаризації нерухомого майна станом на 16.11.2017 року в якому не зафіксоване штампом «самочинне будівництво» факт реконструкції даної квартири. Також встановлено, що ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» за підписом експерта Науменко Т.В. видано довідку за № 17/1173 від 16.11.2017 року, відповідно до якої площа квартири збільшилась за рахунок виконання робіт, які згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 року за № 127 зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 10.07.2001 року за № 582/5773 не належить до самочинного будівництва.

Так, в обґрунтування позову Позивачем надано наступні документи:

-Копія Договору Купівлі-продажу № 931 від 17.03.2005 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Орзіх В.М.;

-Копія Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» 16.11.2017 року;

-Копія Акту складеного Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності від 07.05.2019 року за № 000800;

-Копія Протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 від 07.05.2019 року, складеного Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради;

-Копія Постанови № 403/19 від 21.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 ;

-Копія Довідки № 17/1173 від 16 листопада 2017 року виданої ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» за підписом експерта ОСОБА_4 ;

-Копія листа від Одеської місцевої прокуратури №3 № 16-8743-19 вих. від 01.08.2019 року;

-Копія Листа від Юридичного департаменту Одеської міської ради від 30.07.2019 року № 1430вих.

Так, згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таке положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Зважаючи на те, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в цивільному процесі, розширення дискреційних повноважень суду за рахунок можливості збирати докази за власною ініціативою у випадках, коли має місце недобросовісне здійснення процесуальних прав або невиконання обов`язків щодо доказів видається цілком обґрунтованим та дієвим засобом боротьби із недобросовісної процесуальною поведінкою сторони в інтересах збереження балансу між приватними та публічними інтересами під час відправлення правосуддя в цивільних справах.

Так, позивачем до позовної заяви не додано Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Реєстру власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 .

Тобто, у суду відсутня можливість встановити факти на які посилається Позивач. Так, судом здійснено перевірку відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Реєстру власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , з якого вбачається наступні факти.

30.03.2005 року за ОСОБА_1 , зареєстровано право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 68,9 кв.м., житловою площею 46,1 кв.м., Площа самочинно збудованого 0 кв.м.. Підставою виникнення права власності є договір купівлі-продажу, р. 931, 17.03.2005, ОСОБА_5 приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу.

Також, в графі актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна, вбачається що 29.12.2014 року за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано квартира, загальною площею 76,4 кв.м., житлової площі 49,3 кв.м., матеріали стін: черепашник. Право власності зареєстровано державним реєстратором Арабаджи Катериною Георгіївною, Друга одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область. Підстава для державної реєстрації: Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія та номер: 6878017, виданий 30.03.2005, видавник: КП «ОМБТІ та РОН»; договір купівлі-продажу, серія та номер: 931, виданий 17.03.2005, видавник: Орзіх В.М., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; Витяг з Державного реєстру правочинів, серія та номер: 788172, виданий 17.03.2005, видавник: Орзіх В.М., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; Договір про розірвання договору довічного утримання та догляду, серія та номер: 3-1571, виданий 29.12.2014, видавник: Друга одеська державна нотаріальна контора; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 16.11.2017, видавник: ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД» ; довідка, серія та номер: 17/1173, виданий 16.11.2017, видавник: ТОВ «ІНЖИНИРИНГ ТЕХ БУД». Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18432699 від 29.12.2014 11:02:32, ОСОБА_6 , Друга одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область.

Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування свої позовних вимог, а відтак у суду відсутня можливість врахувати дані твердження позивача.

А з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майн та Реєстру власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , який був ініційований судом, не вбачається рішення реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Ірини Михайлівни за № 38236194 від 20.11.2017 року про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 , яке просить скасувати Позивач.

Вислухати позицію Позивача, щодо вищезазначених обставин не вбачається можливим, так як представником Приморської районної адміністрації до суду подано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Оперчук Ірини Михайлівни про скасування рішення про державну реєстрацію відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано та складено 16 червня 2021 року

Суддя Чернявська Л.М.