КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/2605/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Плахотнюк К.Г.
провадження № 88-ц/824/39/2021 Головуючий суддя: Олійник В.І.
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Заришняк Г.М., Кулікової С.В.,

при секретарі: Панчошній К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: приватне підприємство «Ратмир Соло» (ПП «Свічколап трейдінг») про звернення стягнення на майно, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києві від 24 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ПП «Ратмир-Соло» за кредитним договором №76/К від 27 вересня 2010 року по поверненню кредиту в розмірі 893 100 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 року становило 7 123 097 грн. 67 коп.; несплачених відсотків - 383 430,96 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 року становило 3 058 130 грн. 31 коп.; нарахованої пені за несплату основного боргу - 243 730,34 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 року становило 1 943 319 грн. 87 коп.; нарахованої пені за несплату відсотків за користування кредитом - 11 045,40 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25.10.2011 року становило 83 515 грн. 09 коп., на користь ПАТ «Марфін Банк" звернутостягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 вересня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу В.В.Кара, зареєстрованого в реєстрі за №655, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв.м.; жилою площею 105,8 кв.м.; кількість житлових кімнат: 4, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення міста Києва на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення міста Києва за №2252-С/КІ від 01.12.2004 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об 'єкти нерухомого майна 10.12.2004 року в реєстровій книзі №392-125 під реєстровим №43955, вартість якої на момент укладення договору складала 851 729 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складало 168 859, 20 доларів США, шляхом реалізації з прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки для його реалізації на стадії проведення виконавчих дій.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 219 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставилося питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованості та штрафних санкцій, визначених з урахуванням строків позовної давності та визначенні початкової вартості реалізації іпотечного майна з прилюдних торгів.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 грудня 2020 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 24 грудня 2015 року змінено та викладено резолютивну частину судового рішення в наступній редакції.

Позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ПП «Ратмир Соло» (ПП «Свічколап трейдінг»), ТОВ «Феномен Солюшнз», яке не заявляє самостійних вимог, про звернення стягнення на майно задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ПП «Ратмир Соло» перед ПАТ «Марфін Банк» за кредитним договором №76/К від 27 вересня 2019 року по поверненню кредиту у розмірі 893100 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 2011 року становило 7 123 097 грн. 67 коп., нарахованої пені за несплату основного боргу у розмірі 9 460,01 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 2011 року становило 75 450 грн. 20 коп., нарахованої пені за несплату відсотків за користування кредитом у розмірі 678,96 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 2011 року становило 5 415 грн. 18 коп., а всього: 903 238,97 доларів США, що у гривневому еквіваленті станом на 25 жовтня 2011 року становило 7 203 963 грн. 05 коп. на користь АТ «Марфін Банк» звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 вересня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В., зареєстрованого в реєстрі за №655, яким є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 149,4 кв.м., жилою площею 105,8 кв.м., кількість житлових кімнат: 4 (чотири), що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.2004 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення м. Києва на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення м. Києва за № 2252-С/КІ від 01.12.2004 року, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.12.2004 року в реєстровій книзі №392-125 під реєстровим №43955, вартість якої на момент укладення договору складала 851 729 грн., що за курсом валют НБУ на момент укладення цього договору складала 168 859, 20 доларів США, шляхом реалізації з прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмету іпотеки у розмірі 3 840 850 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У березні 2021 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, яку уточнила у травні 2021 року.

Заява обґрунтована тим, що 03 березня 2021 року від одного з поручителів ПП «Раном», який є іпотекодавцем будівлі прирізного цеху, отримано лист, в якому ПП «Раном» повідомляє, що ним було повністю погашено заборгованість по кредитному договору №76/К від 27 вересня 2005 року ще в 2019 році шляхом передачі у власність кредитора ТОВ «Феномен Солюшнз» будівлі прирізного цеху, що належала ПП «Раном», загальною площею 1532.3 кв.м. з ринковою вартістю в 25 672 800 гривень.

Звертає увагу суду, що постановою Київського апеляційного суду від 11.12.2019 року

та постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в цій справі встановлено, що залишок заборгованості по кредитному договору №76/К складає 7 203 963 грн. 05 коп., при цьому повернення залишку заборгованості гарантовано трьома іпотечними договорами на три об`єкти нерухомості, загальна вартість яких значно перевищує розмір заборгованості.

Тобто, склалася ситуація, при якій суд встановив, що залишок заборгованості по кредитному договору №76/К складає 7 203 963 грн. 05 коп., при цьому суд не знав, та не враховував при підрахунку залишку заборгованості, що поручитель-іпотекодевець, якого не залучали до участі у справі, передав у власність приміщення загальною площею 1532.3 кв.м. з ринковою вартістю в 25 672 800 грн. в якості погашення заборгованості.

Зазначала, що зважаючи на перехід права вимоги по кредитному договору №76/К до ТОВ «Феномен Солюшнз», було зареєстровано і перехід по іпотечних договорах по всіх трьох об`єктах застави. 23 січня 2019 року третій іпотекодавець по кредитному договору №76/К ПП «Раном», Іпотекодавець на будівлю прирізного цеху, загальною площею 1532.3 кв.м., в рахунок погашення заборгованостіпо кредитному договору №76/К передає право власності на будівлю прирізного цеху, загальною площею 1532.3 кв.м. до ТОВ «Феномен Солюшнз».

Вказує, що на час передачі вищезазначеного майна у власність ТОВ «Феномен Солюшнз», саме остання була кредитором по кредитному договору №76/К (Основному зобов`язанні), та була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як Іпотекодержатель по іпотечному договору на будівлю прирізного цеху, що належить ПП «Раном».

Водночас, звертає увагу, що ТОВ «Феномен Солюшнз» законний кредитор та Іпотекодержатель від 19.12.2018 року, вважаючи виконаним основне зобов`язання по кредитному договору №76/К сам звернувся з Листом-Повідомленням від 30.01.2020 року до Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу, в якому просить зняти дві іпотеки, а саме:

- Іпотеку на комплекс будівель і споруд, що належить ПП «Ратмир- Соло» загальною площею 2542.2, що розташований у АДРЕСА_2 ;

- Іпотеку на квартиру, що належить ОСОБА_1 загальною площею 149.4, кв.м., житлова площа 105.8 кв.м., що розташована у АДРЕСА_3 ;

При чому ТОВ «Феномен Солюшнз» просить зняти ці дві іпотеки у відповідності до абзацу 4 частини 1 статті 17 ЗУ «Про іпотеку», у зв`язку з набуттям права власності на предмет іпотеки на будівлю прирізного цеху, яка до цього належала ПП «Раном».

Зазначає, що станом на 30.01.2020 року всі зобов`язання за кредитним договором №76/К виконані, а іпотеки припинені.

При укладенні вищезазначених Угод про розірвання Договору відступлення права вимоги в додатках була вписана нова сума заборгованості -119 664 628 грн. 30 коп.

Оскаржуваною Постановою Верховного Суду від 10.02.2021 року по справі №752/2605/13-ц встановлено, що залишок заборгованості по кредитному договору №76/К складає 7 203 963 грн. 05 коп.

Однак, судом не враховано, що в рамках погашення заборгованості поручитель- іпотекодевець, якого не залучали до участі у справі, передав у власність приміщення загальною площею 1532.3 кв.м. в якості погашення заборгованості з ринковою (оціночною) вартістю в 25 672 800 грн.

Тобто, ще до укладення Угод про розірвання відступлення прав вимоги відбулася переплата заборгованості по кредитному договору №76/К в сумі 18 468 837, яка мала б бути повернута ПП «Раном», як поручителю, який значно переплатив розмір заборгованості по кредитному договору №76/К.

Також, розуміючи велику різницю між вартістю іпотечного майна та суми заборгованості позивач звертається до державного реєстратора Васильківської районної державної адміністрації Запорізької області Міюц С.О., яка 17.04.2020 року вносить запис до Держреєстру речових прав на нерухоме майно про іпотеки: - Іпотека на комплекс будівель і споруд, що належить ПП «Ратмир-Соло» та іпотека на квартиру, що належить ОСОБА_1

10 червня 2020 року позивач, не зважаючи на встановлене Антирейдерською колегією Міністерства юстиції України - факт подвійного стягнення заборгованості та постанову апеляційної інстанції в цій справі від 11.12.2019 року, якою встановлений розмір заборгованості у розмірі 7 203 963 грн. 05 коп. та, яка була чинна, на момент укладення угод, укладає дві Угоди про розірвання Договору відступлення права вимоги, якими, начебто, повертає собі права вимоги по кредитному договору №76/К, при чому в додатках, самовільно, ігноруючи вищезазначене рішення суду та Міністерства, вписують нову суму заборгованості - 119 664 628 грн. 30 коп., яка, в свою чергу, перевищує розмір іпотечного майна, наданого в якості погашення заборгованості, третім поручителем ПП «Раном» з ринковою (оціночною) вартістю в 25 672 800 гривень.

Зазначає, що вищезазначена маніпуляція дає ПАТ «МТБ Банк» можливість не враховувати погашення заборгованості третім поручителем ПП «Раном» та звернутися до нотаріуса Некрилова К.Ю, який провів ряд реєстраційних дій, з повторною реєстрацією іпотек.

Непогоджуючись з рішеннями нотаріуса Некрилова К.Ю., які дають можливість повторного стягнення та перевищення стягнення встановленої судом суми, скаржник звертається зі скаргою до Антирейдерської колегії Міністерства юстиції України в рамках Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду якої відповідача 08 жовтня 2020 року Міністерством юстиції України прийнято Наказ №3483/5, яким незаконні рішення приватного нотаріуса КМНО Некрилова К.Ю. про державну реєстрацію Іпотеки, звернення стягнення на яку розглядається в цій справі, скасовані, а реєстраційні записи видалені, що є підставою для перегляду судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року слід відмовити та постанову залишити в силі, виходячи з наступних підстав.

Так, ч.1 ст.423 ЦПК України визначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За пунктами 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджується нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п.7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 229 ЦПК України).

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ССПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановленій нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

В своїй Заяві про перегляд рішення ОСОБА_1 зазначає, що нововиявленою обставиною є те, що нібито ПП « РАНОМ », що також є іпотекодавцем за зобов`язанням по кредитному договору №76/К від 27.09.2005 року 23.01.2019 року було погашено заборгованість шляхом передачі у власність ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮПІНЗ» будівлі прирізного цеху загальною площею 1532,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належала ПП «РАНОМ» з ринковою вартістю в 25672800 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими твердженнями ОСОБА_1 ,так як наведені аргументи не знаходять свого підтвердження та не відповідають дійсності, і тому колегія суддів приходить до висновку, що про них ОСОБА_1 заявляє з метою ухилення від виконання зобов`язань, передбачених Іпотечним договором та виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Твердження Заявника: «...ПП «РАНОМ» погасив заборгованість по Кредитному договору №76/К від 27.09.2005р...» не відповідає дійсності та не підтверджено ПП «РАНОМ» жодним договором про задоволення вимог іпотекодержателя, договором купівлі- продажу або іншим фінансовим та бухгалтерським документом, який би підтвердив передачу на користь ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮПІНЗ» предмету іпотеки будівлі прирізного цеху загальною площею 1532,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , що належала ПП « РАНОМ ».

Вказане спростовується також іншими доказами.

Матеріали справи та докази, наведені у запереченні представником ПАТ «МТБ БАНК» на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами спростовують факт існування обставини, яку заявник намагається видати за нововиявлену, а саме, погашення ПП «РАНОМ» заборгованості за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року.

За повторними скаргами ПП «РАТМИР-СОЛО», ПП «РАНОМ» та ОСОБА_1 від 27.09.2019 року було скасовано реєстраційну дію щодо оформлення права власності за ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» від 23.01.2019 року на предмети іпотеки, а саме:

- Наказом Міністерства юстиції України від 06.02.2020 року №450/5 скасовано рішення від 23.01.2019 року №45182677 про оформлення права власності за ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» на предмет іпотеки щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (після АДРЕСА_2 ).

- Наказом Міністерства юстиції України від 12.02.2020 року №515/5 скасовано рішення від 23.01.2019 року №45182932 про оформлення права власності за ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» на предмет іпотеки щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , блок 1

- Наказом Міністерства юстиції України від 06.02.2020 року №451/5 скасовано рішення від 23.01.2019 року №45183033 про оформлення права власності за ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮШНЗ» на предмет іпотеки щодо квартири, загальною площею 149, 4 кв.м., житлова площа - 105, 8 кв.м., що складається з 4-х кімнат, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Внаслідок зазначеного вище у лютому 2020 року ПП «РАТМИР-СОЛО», ПП «РАНОМ» та ОСОБА_1 поновили в запис про право власності на об`єкти іпотеки в Єдиному реєстрі прав на нерухоме майно, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07.04.2021 року (додаються), а тому твердження Заявниці та ПП «РАНОМ» про виконання зобов`язань за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року перед ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮПІНЗ» відповідно не знаходять свого підтвердження та не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 знаючи, що право власності за ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮПІНЗ» було скасовано, а об`єкти нерухомості від лютого 2020 року зареєстровані за попередніми власниками, а саме - ПП «РАТМИР-СОЛО», ПП «РАНОМ» та за нею ( ОСОБА_1 ), надає суду неправдиву інформацію про те, що зобов`язання за кредитним договором №76 від 27.09.2005 року виконані, а іпотека відповідно є припиненою.

Проте, вказане не відповідає дійсності.

При цьому, ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення стверджує, що відповідь на лист-повідомлення (вимогу) від 27.02.2021 року вона отримала від ПП «РАНОМ» 03.03.2021 року, в той час, коли останній отримав її вимогу лише 02.04.2021 року, тобто майже через місяць після того, як надав їй відповідь.

Зазначене вище свідчить про домовленість заявниці та ПП « РАНОМ », як зацікавлених осіб,в уникненні виконання зобов`язань перед Банком за іпотечними договорами та несплату заборгованості за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року.

Крім того,ОСОБА_1 до своєї заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами долучилакопію Звіту про незалежну оцінку нежитлової будівлі прирізного цеху загальною площею 1532,30 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , для визначення ринкової вартості, і цей звіт зроблений станом на 10.12.2020 року. При цьому, в ньому зазначено, що зазначений звіт складений на замовлення ПП « РАНОМ », який ще 23.01.2019 року передав у власність ТОВ «ФЕНОМЕН СОЛЮПІНЗ» зазначену вище будівлю.

Наведене такожпідтверджує, що жодногопогашення заборгованості за кредитним договором зі сторони ПП «РАНОМ» не відбулося і заявниця ОСОБА_1 разом з ПП «РАНОМ» намагаються уникнути виконання зобов`язань перед Банком за іпотечними договорами та не погашати заборгованість за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року.

Також, за висновками Постанови Верховного Суду від 10.02.2021року у справі №752/2605/13-ц суд відхилив касаційну скаргу ОСОБА_1 та зазначив, що доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що ПАТ "МТБ Банк" не має правових підстав щодо звернення до суду з цим позовом, оскільки відступив право вимоги за спірними договорами ТОВ "Феномен Солюшнз", є необгрунтованими, оскільки договір відступлення прав вимоги від 21 вересня 2018 року за іпотечним договором було розірвано, про що до реєстру речових прав на нерухоме майно була занесена відповідна інформація та згідно інформації з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки станом на 10 червня 2020 року Іпотекодержателем за іпотечним договором від 28 вересня 2005 року є ПАТ "МТБ Банк".

З вищенаведеного вбачається, що зазначені нововиявлені обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, у даній справі не існують та спростовуються доказами, які долучені до заперечень ПАТ «МТБ БАНК», а подача заяви ОСОБА_1 свідчить винятково про те, що заявниця різними методами та способами намагається ухилитися від виконання своїх зобов`язань перед ПАТ «МТБ БАНК» та намагається не погашати заборгованість, що виникла у ПП «РАТМИР- СОЛО» перед Банком за кредитним договором №76/К від 27.09.2005 року.

Вивчивши подану ОСОБА_1 заяву, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду судового рішення, не є нововиявленими обставинами, а неподання стороною доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Дані, викладені у заяві про перегляд ухвали за нововиявленими обставинами, не можуть слугувати нововиявленими обставинами для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019року, оскільки вони не відповідають всім необхідним умовам для тих обставин, які можуть вважатися нововиявленими.

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не приведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст.423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Відповідно до пункту 1 частин третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і не мають як істотного, так і будь-якого значення для вирішення цієї справи, то у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року слід відмовити та зазначену постанову залишити в силі.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.381 - 384, 390, 423, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2021 року.

Головуючий:

Судді: