Справа № 395/184/21 Провадження № 2/395/155/2021

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова» про стягнення заборгованості за договором оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова», про стягнення заборгованості за договором оренди землі, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати за 2019 та 2020 роки відповідно до договору оренди землі від 19.09.2014 зареєстрованого реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції 18.01.2016 за №51720225, в розмірі 20686 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 88 копійок та пені за 2019 та 2020 роки в розмірі 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 89 копійок, а всього стягнути 25020 (двадцять п`ять тисяч двадцять) гривень 77 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВТЕ №906365 від 11.07.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6050568 від 11.07.2013 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки № НОМЕР_1 розміром 6,45 га з кадастровим номером :02:001:0122, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Новомиргородської міської ради, Кіровоградської області. Згідно з договором оренди землі від 19.09.2014 року позивач передала вищевказану земельну ділянку в оренду ТОВ «Агрофірма ім. Чкалова» строком на 5 (п`ять) років. Договір оренди зареєстрований реєстраційною службою Маловисківського районного управління юстиції 18.01.2016 року за №51720225, визначений строк дії - до 18.01.2021 року. Відповідно до п. 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем (відповідачем) у формі та у розмірі 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) гривень 20 копійок, тобто не менше 5 % від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку. За домовленістю між сторонами, орендна плата може сплачуватись у натуральній, грошовій або відробітковій формі. Відповідно до п. 10 договору оренди землі обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації без врахування індексу інфляції. Відповідно до п. 11 договору оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року. Проте, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, в наслідок чого утворилась заборгованість по виплаті орендної плати за за 2019 та 2020 роки в розмірі 20686 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 88 копійок та пені за 2019 та 2020 роки в розмірі 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 89 копійок, а всього стягнути 25020 (двадцять п`ять тисяч двадцять) гривень 77 копійок. Крім того, відповідно до п. 14 договору оренди землі у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, нараховується пеня в розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення, що при сумі основного боргу за 2019 та 2020 роки становить 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 89 копійок, а також судовий збір.

03 червня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому сторона відповідача позовні вимоги частково не визнає посилаючись на положення Податкового кодексу України, аргументуючи це тим, що виходячи з умов укладеного договору оренди землі та положень чинного податкового законодавства України, належною до виплати позивачці суми орендної плати за 2019 рік є 8326,48 гривен, а за 2020 рік є 8667,86 гривень, а разом 16994,34 гривень.

04 червня 2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому сторона позивача погоджується з позицією відповідача суми орендної плати за 2019 рік у розмірі 8326,48 гривен та за 2020 рік у розмірі 8667,86 гривень, а разом 16994,34 гривень. Окрім цього, просить стягнути пеню у розмірі 4333 (чотири тисячі триста тридцять три) гривні 89 копійок та судовий збір.

14.06.2021 року до суду від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності до стягнення неустойки (штрафу, пені) за 2019 рік, в якій просить застосувати строки позовної давності до стягнення неустойки (штрафу, пені) за 2019 рік та не заперечує щодо задоволення стягнення з відповідача пені за 2020 рік у сумі 548,20 гривень.

В судове засідання позивач не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог в обсязі визначеному нею у відповіді на відзив.

Представник відповідач в судове засідання не з`явилася, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити частково із таких міркувань.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В процесі розгляду даної цивільної справи безспірно з`ясовано, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВТЕ №906365 від 11.07.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6050568 від 11.07.2013 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки № НОМЕР_1 розміром 6,45 га з кадастровим номером :02:001:0122, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Новомиргородської міської ради, Кіровоградської області.

19 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова» укладено договір оренди землі б/н, яким останньому передано в платне строкове користування земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею - 6,45 га, з кадастровим номером земельної ділянки - :02:001:0122, яка розташована на території Новомиргородської міської ради Кіровоградської області.

У відповідності до договору оренди землі б/н від 19.09.2014р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу - 51720225, дата формування витягу 18.01.2016р., між позивачем та відповідачем укладений вищезгаданий договір оренди землі, строк дії цього договору встановлено до 18.01.2021 року.

Договір має виконуватися належним чином відповідно до його умов та вимог закону.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини з оренди земельних ділянок, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно зі ст.1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди.

Відповідно п.9 даного договору оренди землі орендар, тобто відповідач зобов`язаний виплачувати позивачу орендну плату у розмірі не менше 5% від нормативної оцінки земельної ділянки, яка діє на час проведення фактичного розрахунку.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0122 станом на 29.01.2021 року складає 206868,93 гривень, що підтверджується копією витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Відповідно п.11 вказаного договору оренди землі орендна плата сплачується не пізніше 31 грудня кожного орендного року.

Оскільки в договорі встановлений строк (термін), то за умовами договору орендар зобов`язався виплачувати власнику земельної ділянки у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою щорічно.

Згідно з ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Таким чином, у даному випадку невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у строк, визначений умовами договору, і є несплатою орендної плати в розумінні п. «д» ч.1 ст.141 ЗК України.

13 січня 2020 року та 08 квітня 2020 року позивач звернулася з письмовими заявами до відповідача з вимогою виплати коштів за використання земельної ділянки на умовах оренди (орендної плати за 2019 рік). Дану заяву позивач надала під розпис представнику відповідача, що підтверджується копіями даних листів.

Відповідь на заяви позивача від 13 січня 2020 року та 08 квітня 2020 року ОСОБА_1 до цих пір не отримала.

Незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови договору оренди землі, відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку.

Розділом «Орендна плата» договору оренди землі між сторонами на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою.

Тобто, внаслідок невиплати відповідачем орендної плати позивач значною мірою позбавлений того, на що розраховувала при укладенні договору оренди землі, а саме, можливості своєчасно щорічно отримати орендну плату за користування земельною ділянкою, чим істотно порушені її права своєчасно розпорядитися належною їй орендною платою, оскільки обов`язок орендаря щодо своєчасної виплати орендної плати кореспондується з правом орендодавця своєчасно отримати орендну плату (пункт 28 договору оренди землі, ст.24 Закону України «Про оренду землі» та відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону).

В позовній заяві зазначено, що розмір заборгованості по орендній платі за використання земельної ділянки становить 10343 гривні 44 копійки, яка розрахована наступним чином: 5 відсотків від 206868,93 грн (нормативна грошова оцінка землі), проте позивачем не враховано, що у відповідності п. 170.1.1. ч. 170.1. ст. 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі, а ставка податку становить 18 відсотків від об`єкту оподаткування (ч. 167.1. ст. 167 Податкового кодексу України).

Крім того, п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлено військовий збір, ставка якого становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (п.п. 1.3. п. 161 Підрозділу 10 „Інші перехідні положення Податкового кодексу України.).

Таким чином, виходячи з умов укладеного договору оренди землі та вищеозначених положень податкового законодавства, розрахунок належної до виплати позивачці суми орендної плати є наступним:

сума орендної плати належної до виплати позивачці = розмір орендної плати встановлений договором х індекс інфляції 18% (податок на доходи фізичних осіб) 1,5% (військовий збір).

Таким чином, розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачці за 2019 рік буде наступним:

8326,48 гривень = 10343,45 гривень 1861,82 гривні 155,15 гривень.

розрахунок суми орендної плати належної до виплати позивачці за 2020 рік (при індексі інфляції 1,041) буде наступним:

8667,86 гривень = 10767,53 гривень 1938,16 гривні 161,51 гривень.

З даним розрахунком позивач погодилась, що підтверджується відповіддю на відзив.

Пунктами 11 та 31 договору оренди землі встановлено обов`язок відповідача своєчасно сплачувати оренду плату, тобто до 31 грудня поточного орендного року.

В зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 та 2020 роках, є невиконанням обов`язків відповідачем, передбачених договором оренди землі.

Загальною умовою виконання цивільно - правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як вже було зазначено, умовами розрахунків по договору оренди землі, укладеним між позивачем та відповідачем було визначено виплату орендної плати в строк до 31 грудня кожного року. Отже, порушення строків виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2019 та 2020 роках є порушенням ст. 526 ЦК України, що відповідно до ст. 611 ЦК України є підставою для стягнення неустойки.

Положеннями статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням орендодавця до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Разом з тим спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення.

Оскільки представником відповідача до суду подано заяву про застосування строку позовної давності до стягнення неустойки (штрафу, пені) за 2019 рік, тому розрахунок належної до виплати позивачці суми пені є наступним:

Сума пені = сума заборгованості за період х розмір пені, зазначений у договорі у відсотках х кількість днів прострочення / 100.

Початковою датою застосування строків позовної давності до стягнення неустойки (штрафу, пені) за 2019 рік є 01.01.2020 року.

Кінцевою датою застосування строків позовної давності до стягнення неустойки (штрафу, пені) за 2019 рік є 01.01.2021 року.

Кількість днів за період з 23.02.2020 року по 01.01.2021 року становить 313 днів.

Так, сума пені за 2019 рік буде розрахована наступним чином:

2606,19 гривень = 8326,48 гривень х 0,1% х 313 днів / 100.

сума пені за 2020 рік становить 548,20 та не підлягає перерахунку, оскільки сторони справи визнають її розмір, що підтверджується відповідними заявами.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 3154,39 гривень.

Згідно до ст. 58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова» про стягнення заборгованості за договором оренди землі слід задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 731,22 грн.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.2, 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 251-254, 256 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма ім. Чкалова» про стягнення заборгованості за договором оренди землі задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма ім. Чкалова, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованість по виплаті орендної плати за 2019 та 2020 роки в розмірі 16994 (шістнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири) гривні 34 копійки та суму пені за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 3154 (три тисячі сто п`ятдесят чотири) гривні 39 копійок, а всього стягнути 20148 (двадцять тисяч сто сорок вісім) гривень 73 копійки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма ім. Чкалова, , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 731 (сімсот тридцять одну) гривня 22 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 16 червня 2021 року.