Дата документу 15.06.2021 Справа № 335/8956/19
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 335/8956/19 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Провадження № 22-ц/807/2379/21
УХВАЛА

15 червня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Кочеткової І.В.

Кримської О.М.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузнецова Іллі Сергійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року у справі за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузнецова І.С. подав апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст. 354 ч. 2 п. 2 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було ухвалено 16.11.2020 року.

Проте, апеляційну скаргу направлено до суду поштою лише 14.05.2021 року, тобто із пропуском 30-денного строку на її подачу.

В апеляційній скарзі мітиться клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання вказано, що рішення суду було проголошено без участі відповідача. Копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано поштою на підставі заяви адвоката Кузнецова І.С. 05.05.2021 року.

Втім, доводи скаржника про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягають.

Ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року були визнані не поважними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку із відсутністю поважних причин для поновлення строку, атакож несплати судвого збору за подачу апеляційної скарги. Надано скаржнику строк десять днів з дня отримання копії ухвали для направлення до апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 2881,50 грн. та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із викладенням інших поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку та попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

14 червня 2021 року на виконання вимог ухвали Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузнецова І.С. подав заяву усунення недоліків разом із дублікатом квитанції про сплату судового збору .

До заяви додано угоду про розірвання договору № 1-к/2020 від 02.01.202 року про надання правничої допомоги.

В заяві скаржник посилається на ті ж самі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення районного суду, які ухвалою судді Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року вже були визнані не поважними.

Зокрема, за змістом його обох клопотань вбачається, що єдиною підставою поважності пропуску строку є те, що рішення суду було проголошено без участі відповідача, особисто ним копія рішення не отримувалась. У зв`язку із припиненням відносин з надання правової допомоги з попередніми представниками копія рішення відповідачу не передавалась, і була отримана на підставі заяви нового представника відповідача ОСОБА_2 тільки 05.05.2021 року.

З матеріалів справи встановлено, що в суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Нємна Т.І., що діяла на підставі ордеру на надання правової допомоги серія ЗП №126784 від 05.02.2020 року, виданий адвокатським об`єднанням «Олешко і Скрипка» (а.с. 62).

Також, в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2020р. підчас оголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваного рішення був присутній в інтересах ОСОБА_1 адвокат Бєліков О.С., що діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серія АР №1028182 від 10.11.2020 року, виданий адвокатським об`єднанням «Олешко і Скрипка» (а.с. 115).

Крім того, про судове засідання, призначене на 16.11.2020р ОСОБА_1 був повідомлений особисто, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 114).

В матеріалах справи міститься клопотання адвоката Нємної Т.І. від 25.02.2021 року про направлення копії судового рішення (а.с. 126).

Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що адвокат Нємна Т.О. отримала копію оскаржуваного рішення 03.03.2021 року (а.с. 129).

В апеляційній скарзі, скаржник наголошує про отримання копії рішення суду через свого представника адвоката Кузнецова І.С. саме 05.05.2021 року.

В заяві від 14.06.2021 року ОСОБА_1 вказує про припинення 26.02.2021 року відносин з адвокатським об`єднанням «Олешко і Скрипка» з приводу надання відповідачу правової допомоги. Після чого у попередніх представників були відсутні підстави для передачі відповідачу копії оскаржуваного рішення, що зумовило необхідність отримання копію рішення через іншого представника ОСОБА_2 , з ким було укладено договір про надання правової допомоги від 30.03.2021 року.

Втім вказаний довід апеляційної скарги не заслуговує на увагу.

З матеріалів справи встановлено, що 25.02.2021 року (до моменту розірвання договору про надання правничої допомоги) адвокат Нємна Т.І. діючи в інтересах відповідача звернулась до суду з заявою про видачу копії рішення.

ОСОБА_1 будучи обізнаним про існування рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року не був позбавлений права самостійно звернутися до суду з відповідною заявою про отримання копії рішення, або звернутися безпосередньо до попередніх представників.

Крім того, вказуючи про припинення 26.02.2021 року відносин з адвокатським об`єднанням «Олешко і Скрипка», ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з новим адвокатом Кузнецовим І.С. майже через місяць - 30.03.2021 року.

Апеляційну скаргу подано до Запорізького апеляційного суду 14.05.2021 року через 6 місяців після ухвалення оскаржуваного рішення.

Разом з тим, скаржником не надано доказів на підтвердження неможливості звернення до суду з заявою про видачу копії рішення у розумні строки.

Згідно п. 1, 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно здійснювати свої процесуальних прав та виконувати процесуальні обов`язки, зокрема вчинювати усі можливі та залежні від них дії, спрямовані на своєчасне оскарження судового рішення.

Вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки, тому не можуть бути визнані поважними.

Разом з тим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень. При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм в тому числі і процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Разом з тим, сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі "Олександр Шевченко проти України").

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Так як стороною не дотримані положення законодавства щодо строку апеляційного оскарження, наведені підстави в обґрунтування вимоги про поновлення процесуального строку визнані неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у особі представника адвоката Кузнецова Іллі Сергійовича на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2020 року у справі за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Кримська О.М.