печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6123/19-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" травня 2021 р. Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ІІ - Шевчука О.Ю.,

представника відповідача ІІІ - Пінчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання представника відповідача ІІІ про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», про скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки та заборони на нерухоме майно, скасування записів про іпотеку та обтяження, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. від 20 грудня 2017року індексний номер: 38857146, про державну реєстрацію іпотеки квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 та визнати протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. від 20 грудня 2017року, індексний номер: 38857079 про державну реєстрацію заборони на нерухоме майно - квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

До проведення підготовчого засідання до суду надійшло клопотання представника ТОВ «Ріо Фін» - адвоката Пінчук О.С. про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Вислухавши представника відповідача ІІІ, яка в підготовчому засіданні просила з наведених підстав закрити провадження у справі, представника відповідача ІІ, який клопотання підтримав, а представник позивача заперечила, а тому суд, вивчивши вимоги в частині закриття провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

ТОВ «РІО ФІН» вказує, що справа із даним предметом позову не може розглядатись в рамках цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 7, 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно, за наведених норм, не є обмеженням доступу до правосуддя у разі звернення особи до суду з порушенням юрисдикції та застосування судом процесуальних наслідків порушення юрисдикції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад саме правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03жовтня 2017року №2147-VIII, внаслідок чого процесуальні кодекси викладені в нових редакціях та зазнали суттєвих змін, зокрема Господарський процесуальний кодекс України, та після яких було розширено категорію справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

До внесення змін юрисдикція господарських судів залежала від суб`єктного складу сторін, після змін - від суб`єктного складу справи в цілому (суб`єктний склад сторін, сторін правочину, від підстав виникнення права власності тощо).

Так, зокрема відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, у ст. 19 ЦПК України, на відміну від вимог ст. 20 ГПК України, будь - які вимоги щодо віднесення категорії спорів до юрисдикції цивільного судочинства залежно від певних вимог як то сторони зобов`язання (в тому числі спір щодо права власності на майно, щодо реєстрації прав на майно, та майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання) не містяться.

ОСОБА_2 просить суд в частині визнати недійсним договір іпотеки, який укладено 28 листопада 2008року між ПАТ «Автомобільна компанія «Укртранс» та ПАТ «АКБ «Київ», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк», посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою Ольгою Василівною за реєстровим №3622, а також договори про внесенні змін до іпотечного договору.

За таких обставин, спіру даній справі підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами ГПК України, в тому числі і визнання протиправними рішень реєстратора про внесення до реєстру відомостей щодо іпотеки та обтяження іпотеки за договором укладеним між юридичними особами.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, якою визначається законність та обґрунтованість судового рішення, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначену процесуальну норму, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постановах від 02жовтня 2018року у справі №910/1733/18та від 19березня 2019року у справі №904/2529/18, згідно яких даний спір повинен розглядатись в порядку господарського судочинства.

Так, касаційний суд дійшов висновку, що до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського Суду щодо розгляду відповідної справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктне складу.

Оскільки справа за позовом ОСОБА_2 повинна розглядатися господарським судом, а імперативними нормами ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено обов`язок суду закрити провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити.

При цьому, суд роз`яснює право позивача звернутися із вищевказаним вказаним позовом в порядку ГПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 255, 256, 261, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Олефіренко Катерини Миколаївни, публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Ріо Фін», про скасування рішень про державну реєстрацію іпотеки та заборони на нерухоме майно, скасування записів про іпотеку та обтяження.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2021 року.

Суддя В. А. Писанець