ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/680/21 Справа № 206/2415/20 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев О. П. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА
04 лютого 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу
ОСОБА_1 ,
на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
У червні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (а.с. 1), яку в подальшому уточнила (а.с. 26).
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що 13 жовтня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, про що Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №368. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Самарського районного суду від 16 січня 2012 року, шлюб зі ОСОБА_1 було розірвано. Діти проживають з матір`ю. Рішенням Самарського районного суду від 23 лютого 2012 року, з відповідача починаючи з 26 січня 2012 року були стягнуті аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час, син ОСОБА_3 досяг повноліття і продовжує навчання. Він зарахований до контингенту студентів денного відділення з 01 вересня 2017 року наказом №136-С від 28 липня 2017 року Дніпропетровського радіоприладобудівного коледжу. Термін закінчення коледжу 30 червня 2021 року. Стипендія на навчання сину ОСОБА_3 не нараховується. Відповідач працює у відокремленому структурному підрозділі «Дистанція електропостачання Нижньогодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці, отримує дохід, проте приймати участь в утриманні сина ОСОБА_3 в добровільному порядку відмовляється.
Просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів його доходів щомісяця, починаючи з дня подання позову і до припинення навчання або до досягнення сином 23 років.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з 02 червня 2020 року та до закінчення сином навчання, а саме до 30 червня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.(а.с. 46-48).

ОСОБА_1 з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині розміру стягнутих з нього аліментів скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 02 червня 2020 року і до закінчення сином навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та не врахував його матеріальний та сімейний стан /а.с. 50-52/.

ОСОБА_2 не скористалась своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованими висновками суду щодо наявності підстав для задоволення позову, однак, колегія суддів не може погодитися з розміром стягнутих аліментів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 (а.с.5).

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання та довідкою про склад сім`ї № 2141, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 8, 13).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23 лютого 2012 року, стягнуто зі ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 6).

ОСОБА_3 зарахований до контингенту студентів 01 вересня 2017 року наказом №136-С від 28 липня 2017 року на І курс Дніпропетровського радіо приладобудівного коледжу, база 9 класі, навчається на 3 курсі денного відділення, група №41 за спеціальністю: «Електроніка». Перший рівень акредитації, бюджетна форма навчання. Термін закінчення коледжу 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою №120 від 28 травня 2020 року, виданою Коледжем радіоелектроніки (а.с. 14).

Відповідно до довідки про доходи наданої Коледжем радіоелектроніки, ОСОБА_3 за період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року не отримав доходу (а.с. 15).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

За змістом ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача, окрім повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочка від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4), на утримання якої з нього стягуються аліменти (а.с. 6), а також на його утриманні перебувають інші діти від другого шлюбу, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 36-37).

З огляду на зазначене, колегія суддів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який має постійний заробіток, наявність у відповідача неповнолітніх дітей, вважає за можливе зменшити розмір аліментів стягнутих з відповідача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з 1/6 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.

Посилання апелянта, що у нього на утриманні перебуває дружина та її донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , не звільняє відповідача від обов`язку сплати аліментів.

Крім того, колегія суддів зауважує, що вимоги заявника про стягнення з нього аліментів у розмірі 50% від прожиткового мінімуму, що фактично є зміною способу стягнення аліментів, однак, спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється тільки за позовом одержувача аліментів, а не самого платника.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне, з підстав визначених ст. 376 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , який продовжує навчання з 1/6 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2020 року змінити, зменшивши розмір аліментів, що стягнуто з 1/6 частини до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров