Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 710/1390/20

провадження № 61-9731ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області Курінний Анатолій Васильович, Шполянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 лютого

2021 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Терешки Шполянського району Черкаської області, щодо його дочки -

ОСОБА_2 .

Внесено зміни в актовий запис № 169, складений 18 жовтня 1997 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області про народження ОСОБА_5 , а саме: в графі батько записати - ОСОБА_4 .

Встановлено факт батьківства ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Терешки Шполянського району Черкаської області, щодо його сина - ОСОБА_3 .

Внесено зміни в актовий запис № 140, складений 12 жовтня 2002 року Шполянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про народження ОСОБА_3 , а саме: в графі батько записати -

ОСОБА_4 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно ОСОБА_4 , а саме на:

- 2/27 частини у праві власності на земельну ділянку площею 3,4972 га, кадастровий номер :04:001:0057, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/9 частину у праві власності на земельну ділянку площею 3,4972 га, кадастровий номер :04:001:0062, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/3 частину у праві власності на земельну ділянку площею 4,0991 га, кадастровий номер :03:001:0208, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/3 частину у праві власності на земельну ділянку площею 3,8848 га, кадастровий номер :03:001:0130, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно

ОСОБА_4 , а саме на:

- 2/27 частини у праві власності на земельну ділянку площею 3,4972 га, кадастровий номер :04:001:0057, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/9 частину у праві власності на земельну ділянку площею 3,4972 га, кадастровий номер :04:001:0062, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/3 частину у праві власності на земельну ділянку площею 4,0991 га, кадастровий номер :03:001:0208, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області;

- 1/3 частину у праві власності на земельну ділянку площею 3,8848 га, кадастровий номер :03:001:0130, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 27 травня

2021 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено, визначених статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо:

1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні;

4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу;

5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою;

6) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції;

8) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги встановлено статтею 392 ЦПК України.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У цьому випадку заявник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, від якого він просить відступити, дату прийняття відповідного судового рішення, номер справи, та вмотивовано обґрунтувати необхідність відступлення від висновку.

Касаційна скарга заявника не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено конкретних випадків, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 389 та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

За змістом пункту першого частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 липня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик