СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/363/21
ун. № 2-1187-1/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кириленко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Істоміної О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у справі № 2-1187-1/10 (22-2290/1036/11) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-002/672/2006 від 14.08.2006р.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у задоволенні позовних вимог у вказаній цивільній справі № 2-1187-1/10 відмовлено.

Проте у подальшому, Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2011 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 485 571 грн. 48 коп.

17.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 146-08/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором, № CL-002/672/2006 від 14.08.2006р.

Посилаючись на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, просив заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволенні заяви заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2010 року у задоволенні позовних вимог у вказаній цивільній справі № 2-1187-1/10 відмовлено (а.с. 37-38).

У подальшому, Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2011 рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 485 571 грн. 48 коп. (а.с. 40-42).

17.09.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 146-08/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором, № CL-002/672/2006 від 14.08.2006р. (а.с. 12-17).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок : передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва;

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

При цьому відповідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, але не стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч. 2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Для вирішення питання про заміну стягувача має значення факт укладення такого договору та передача документів новому кредитору.

Факт укладення договору про відступлення права вимоги підтверджується копією договору № 146-08/18 від 17.09.2018 р.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає положенням статей 512, 514 ЦК України та статті 442 ЦПК України.

У разі укладення договору про відступлення права вимоги між кредитором та іншою особою (новим кредитором) у період розгляду справи проводиться заміна сторони у справі. У разі укладення договору про відступлення права вимоги після ухвалення рішення, така заміна проводиться шляхом заміни сторони виконавчого провадження. При цьому заміна сторони виконавчого провадження може проводитися не лише після відкриття виконавчого провадження, а і до відкриття виконавчого провадження, оскільки новий кредитор набуває права на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018р. по справі 6-1355/10, провадження № 61-12074св18.

З огляду на те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відступлено право вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-002/672/2006 від 14.08.2006р на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», заява про заміну стягувача підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» () на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () у справі № 2-1187-1/10 (22-2290/1036/11) за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL-002/672/2006 від 14.08.2006р.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Т.В.Кириленко