ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2339/21 Справа № 2-436/23/12 Суддя у 1-й інстанції - Румянцев П.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», Самарський відділ державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення (том 1 а.с. 189-190).

В обґрунтування заяви посилалося на те, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» задоволено. Стягнуто на його користь солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість в сумі 2 438 769, 96 грн. та судові витрати.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи №2/436/23/12 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно договору №GL48N718070_I_3 про відступлення прав вимоги від 17 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Бочкарьовою А.В., зареєстрованого за №509, право вимоги за кредитним договором №856035/ФЛ від 18 липня 2008 року перейшло від первісного кредитора ПАТ КБ «Надра» його правонаступнику ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Жодного виконавчого провадження з виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року по справі №2-436/23/12 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відкрито. На даний час виконавчий документ №2-436/23/12 на виконанні не перебуває, а отже, є підстави вважати, що він був втрачений при пересилці.

У зв`язку з чим, просило замінити у виконавчому листі сторону стягувача ПАТ КБ «Надра» його правонаступником ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», видати дублікат виконавчого листа по справі №2-436/23/12 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 із зазначенням нового стягувача та поновити строк для його пред`явлення до примусового виконання.

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення відмовлено (том 1 а.с. 207-210).

Не погодившись з такою ухвалою, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вищевказаної заяви в повному обсязі (том 1 а.с. 214-216).

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2012 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в сумі 2 438 769, 96 грн., з яких: 1 463 981, 44 грн. по кредиту, 726 550, 79 грн. по відсоткам, 100 692, 09 грн. по пені за порушення строку сплати ануітетного платежу, 147 545, 64 грн. по штрафам. Також стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача суму сплаченого державного мита 1 700 грн., суму сплаченого збору за інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 250 грн. та судовий збір у розмірі 1 519 грн. (том 1 а.с. 183-184).

19 квітня 2012 року представником позивача за заявою було отримано копію рішення та виконавчі листи (том 1 а.с.186).

17 липня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_I_3 про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Бочкарьовою А.В. та зареєстрований за №509, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли права вимоги за кредитним договором №856035/ФЛ від 18 липня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 (том 1 а.с.195-196).

Відмовляючи ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення, суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для її задоволення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили; перевірити чи отримував стягувач оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин; чи пред`являв стягувач виконавчий лист до виконання; обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі №2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі №405/12449/13-ц.

Так, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що виконавчі листи було втрачено, оскільки, до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вони не були передані ПАТ КБ «Надра», після укладання договору №GL48N718070_I_3 про відступлення права вимоги від 17 липня 2020 року і на теперішній час не можливо встановити чи дійсно вони надходили від Самарського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області до стягувача або ж іншого відділу ДВС, адже, виконавчі провадження не було відкрито жодного разу та рішення суду не виконано, тому наявні правові підстви для видачі дублікату і поновлення строку для його пред`явлення до примусового виконання.

Колегія суддів погоджується з такими доводами апелянта з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно, 19 квітня 2012 року представником ПАТ КБ «Надра» - Притулою В.І. було отримано копію рішення та виконавчі листи по цивільній справі № 2-436/23/12 (том 1 а.с.186).

Довідками з АСВП від 15 грудня 2020 року, долученими до апеляційної скарги, підтвержується, що 04 липня 2012 року до Самарського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли виконавчі листи від 29 лютого 2012 року №2-436/23, видані Самарським районним судом м.Дніпропетровська, щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стягувач - ПАТ КБ «Надра».

Однак, з цих довідок також вбачається, що 29 жовтня 2014 року закінчено ВП (п.10 ч.1 ст.49), а саме направлено виконавчий лист щодо ОСОБА_2 за належністю до іншого відділу ДВС та 25 червня 2015 року повернуто стягувачеві виконавчий лист щодо ОСОБА_1 (п.9 ч.1 ст.47), оскільки встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника (том 1 а.с.222-226).

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що оригінал виконавчого листа, повернутого Самарським ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, було отримано представником ПАТ КБ «Надра».

Доказів того, що первісний стягувач був повідомлений про закінчення виконавчого провадження також немає.

Факт втрати виконавчих листів та відсутність їх пред`явлення повторно до органів виконавчої служби є достатньою правовою підставою для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про неможливість видачі дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його пред`явлення, не узгоджуються з вимогами процесуального закону, яким передбачено можливість видачі дублікатів виконавчих листів у випадку втрати їх оригіналів.

Сукупність наявних у справі доказів свідчить про втрату оригіналів виконавчих листів, а тому, враховуючи факт не виконання судового рішення з 2012 року до теперішнього часу, за рішенням, яке набрало законної сили, з причин, які не залежали від волі стягувача, видача дублікатів виконавчих листів є виправданим та законним заходом спрямованим на належне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави як для видачі дублікату виконавчого документу, так і для поновлення строку на його пред`явлення до виконання, оскільки судове рішення, що набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.

Крім того, судова колегія також погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності правових підстав для скасування ухвали суду в частині заміни стягувача у виконавчому листі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом даної норми суд при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження має пересвідчитися, що особа, яка звертається із такою заявою відноситься до переліку осіб, визначених ч.2 ст. 442 ЦПК України та, що до заяви додані документи, які підтверджують правонаступництво сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст.512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника (ст.516 ЦК України).

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.

Отже, заміна сторони у виконавчому провадженні можлива до відкриття виконавчого провадження, при відкритому виконавчому провадженні і при відсутності виконавчого провадження, тобто, при наявності невиконаного судового рішення, однак не у випадку відсутності зобов`язання боржника.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні (у виконавчому листі), оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).

На підтвердження обставин про те, що заявник є правонаступником ПАТ КБ «Надра» суду надано договір №GL48N718070_I_3 від 17 липня 2020 року про відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.

Оскільки договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_I_3 від 17 липня 2020 року недійсним не визнавався, то відбулася заміна кредитора за кредитним договором №856035/ФЛ від 18 липня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», і тому вимога заявника про заміну стягувача у виконавчому листі є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, відповідно до ст. 376 ЦПК України, - скасуванню із прийняттям нового рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дубліката виконавчого листа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення до виконання задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-436/23/12 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікату виконавчого листа по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Замінити стягувача у виконавчому листі Самарського районного суду м.Дніпропетровська по справі № 2-436/23/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (; адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова