У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2021 Справа №607/1593/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.04.2021 суд ухвалив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишити без розгляду згідно заяви, поданої позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 10000 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву про винесення додаткового судового рішення.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явився.

Розглянувши заяву, суд доходить таких висновків.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору

на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Частинами першою та другою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво

у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних

з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з частиною шостою статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятою статті 141 цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Суд зауважує, що особі гарантується право на звернення до суду за захистом та право на позов. ЦПК України передбачає компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у випадку необґрунтованих дій позивача.

При цьому звернення до суду із позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

За змістом статті 257 ЦПК України залишення заяви без розгляду це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

У постановах ВС від 17 грудня 2021 року у справі №758/12381/18-ц та від 21 грудня 2020 року у справі №644/7976/18 Верховний Суд зробив висновок, що із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України, необґрунтовані дії позивача, як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. Звернення з позовом до суду чи неявка сторони у судове засідання не свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки зазначене

є його диспозитивним правом. Для задоволення заявлених вимог відповідач повинен довести, а суд встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи у ході розгляду справи по суті є необґрунтованими та у чому вони виражені, зокрема: чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд доходить висновку, що звернення ОСОБА_2 до суду із заявою про залишення його позову без розгляду не свідчить про безпідставність

та необґрунтованість його позову. Саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінене як необґрунтовані дії позивача, так як це його диспозитивне право, передбачене ЦПК України, яке не містить обмежень у його реалізації.

Тому суд доходить висновку, що слід відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 142, 220 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 червня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк