УХВАЛА

08 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 509/4936/18

провадження № 61-1928ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Марін-Білдер» (далі - ЖБК «Марин-Білдер») про визнання права власності на житлові будинки за відповідними адресами в Овідіопольському районі Одеської області.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на житлові будинки з господарчими будівлями та спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 (який фактично є житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ;

АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ).

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року апеляційні скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року залишено без змін.

Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 13 січня

2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_10 залишено без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року залишено без змін.

05 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року, яка не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити всіх учасники справи та їх місце проживання, зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11 березня 2020 року, постанову Одеського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, додаткову постанову Одеського апеляційного суду від 13 січня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 березня

2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська