Справа № 352/352/16-ц
Провадження № 4-с/352/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і скасування постанови про опис та арешт майна боржника,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 12.10.2020 р. звернувся до суду зі скаргою у порядку ст.447 ЦПК України на дії державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і скасування постанови про опис та арешт майна боржника, у якій просив: 1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р.; 2) визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р., винесену у рамках виконавчого провадження № 52433983, та внести запис про скасування арешту майна у відповідному державному реєстрі.

Скаргу мотивував тим, що 03.10.20230 р. він отримав поштовим зв`язком постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р., винесену у рамках виконавчого провадження № 52433983. Вказане виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа Тисменицького районного суду № 352/352/16-ц від 15.07.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» боргу у розмірі 104659,38 грн. Виконавче провадження знаходиться на виконанні у Тисменицькому РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Йому достовірно відомо, що, починаючи з 2017 р., з наявного у нього рахунку управлінням ПФУ у Тисменицькому районі стягуються щомісячно кошти з нарахованої йому пенсії по інвалідності на користь стягувача ПАТ «Ідея Банк». Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У оскаржуваній постанові про опис та арешт майна лише зазначено загальну суму заборгованості, яка підлягала стягненню згідно рішення суду та виконавчого листа. Проте не зазначено жодної інформації стосовно суми коштів, яка вже стягнута, та залишку заборгованості, у рахунок якої може бути описане, арештоване та у подальшому реалізоване майно боржника, що є прямим порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 17.12.2020 р. з його пенсії стягнуто 9315,72 грн. боргу та 986,77 грн. виконавчого збору, залишок боргу складає 95343,66 грн. Незважаючи на вимогу ч.3 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом, виконавець не звернув увагу на те, що на належне йому нерухоме майно вже накладено арешт приватним виконавцем Витвицьким В.В. у рамках іншого виконавчого провадження. Оскаржувана постанова складена лише за участю державного виконавця та двох понятих, за відсутності його як боржника та уповноваженого представника стягувача, відсутні будь-які відмітки стосовно попередження сторін про умови зберігання, визначення вартості майна, зауваження чи заяви стягувача і боржника, як того вимагає п.10 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802. У постанові не зазначено час проведення огляду, опису та арешту майна. Державним виконавцем не дотримані вимоги ч.5 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо обов`язкового зазначення у постанові про опис та арешт майна, якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.І це при тому, що фактично виконавче провадження перебуває на виконанні у Тисменицькому РВ ДВС, а оскаржувана постанова винесена державним виконавцем іншого Івано-Франківського МВ ДВС.

Скаржник у поданій суду заяві просив розглянути скаргу у його відсутності, скаргу підтримав та просив її задоволити.

Представники Тисменицького РВ ДВС та Івано-Франківського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник стягувача ПАТ «Ідея Банк» в судове засідання не зявився, у наданих суду поясненнях заперечив щодо задоволення скарги ОСОБА_1 , посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, вважаючи дії старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р. правомірними, які відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а оскаржувану постанову законною. Просив відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що на виконанні у Тисменицькому РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 52433983, відкрите постановою державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 04.10.2016 р., з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/352/16-ц від 15.07.2016 р., виданого на підставі рішення цього суду від 01.06.2016 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 103112,69 грн. та 1546,69 грн. судових витрат, а всього 104659,38 грн. (а.с.110).

У рамках даного виконавчого провадження заступник начальника Тисменицького РВ ДВС Коржак Б.Б. 17.08.2020 р. надав доручення начальнику Івано-Франківського МВ ДВС ПЗМУ МЮ (м. Івано-Франківськ) про проведення опису та арешту належного боржнику ОСОБА_1 нерухомого майна нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 (а.с.111).

Такі дії вчинені відповідно до вимог ч.5 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Пунктом 11 розділу Ш Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, передбачено, що перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця. Орган державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки (здійснення опису та арешту майна), зобов`язаний вчинити дії за дорученням у строк до десяти робочих днів з моменту надходження його до органу державної виконавчої служби. За результатами проведених дій складається відповідний процесуальний документ, що надсилається державному виконавцю, який надав доручення.

На виконання вказаного доручення старший державний виконавець Івано-Франківського МВ ДВС Татакін П.П. здійснив опис та наклав арешт на належне боржнику ОСОБА_1 нерухоме майно нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , про що виніс постанову про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р. (а.с.71).

Боржник ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця Татакіна П.П. щодо винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 02.09.2020 р. та саму постанову.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення; арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника; арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно п.2 ч.5 вказаної норми у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Порядок опису майна також визначено у п.10 розділу VIIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, де зазначено також вимоги до постанови про опис та арешт майна боржника.

Суд критично оцінює посилання скаржника на те, що постанова складена лише за участю державного виконавця та двох понятих, за відсутності його як боржника та уповноваженого представника стягувача, відсутні будь-які відмітки стосовно попередження сторін про умови зберігання, визначення вартості майна, зауваження чи заяви стягувача і боржника, як того вимагає п.10 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень.При цьому суд зазначає, що згідно ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право брати участь у вчиненні виконавчих дій; при цьому відсутність боржника при проведенні опису майна не може бути перешкодою для проведення такого опису.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 р. у справі № 904/1069/18.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить норми щодо обов`язкового повідомлення боржника про проведення опису майна, лише загальне правило про право боржника на участь у проведенні виконавчих дій.

Проведення опису майна боржника можливе за відсутності останнього та без доступу до приміщення, оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обовязкового проникнення виконавця до приміщення, яке підлягає опису.

З урахуванням викладеного суд вважає необґрунтованим твердження скаржника про те, що державний виконавець не вказав у постанові відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» та п.10 розділу VШ Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Так само критично суд оцінює посилання скаржника на те, що в оскаржуваній постанові лише зазначено загальну суму заборгованості, яка підлягала стягненню згідно рішення суду та виконавчого листа, проте, не зазначено жодної інформації стосовно суми коштів, яка вже стягнута, та залишку заборгованості, з огляду на те, що Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішеньне містять вимоги щодо обов`язкового зазначення у постанові про опис та арешт майна боржника інформації про залишок заборгованості останнього.

Суд також зазначає, що знаходження нерухомого майна боржника під арештом, накладеним у рамках іншого виконавчого провадження, не є перешкодою для проведення опису та арешту такого майна у рамках даного виконавчого провадження згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням встановлених обставин, з огляду на те, що оскаржувані дії та рішення державного виконавця вчинені та прийняті відповідно до закону, у межах його повноважень, права боржника у даному виконавчому провадженні не було порушено, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги, у задоволенні якої слід відмовити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 1, 18, 19, 24, 56 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу МЮУ від 29.09.2016 р. № 2832/5), зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02.04.2012 р. за № 489/20802, керуючись ст. 260-261, 451 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Івано-Франківського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і скасування постанови про опис та арешт майна боржника.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Хоминець

Повна ухвала складена 10.02.2020 р.