КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року місто Київ.

Справа 759/15882/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3772/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кулікової С.В., Олійника В.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року (у складі судді Петренко Н.О., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня ) про повернення заяви

в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій він просить визнати факт, що держави України - не існує, а рішення/дії/бездіяльність осіб, які узурпували владні повноваження незаконними. Крім того просить, так як дії осіб, як суддів, не легалізовані державною реєстрацією «Ради суддів України» -суддів в Україні не існує: вирішити будь-які справи в суді України - неможливо, визначити підсудність цієї справи - іноземному суду та зобов`язати Україну , сплатити усі можливі збори іноземного суду, у тому числі переклад та легалізацію документів справи на всіх етапах провадження в іноземному суді.

Ухвалою судді від 26.11.2020 року заява залишена без руху, оскільки заявнику необхідно визначитися із колом заінтересованих осіб; заявник повинен надати ще один примірник заяви з додатками для заінтересованих осіб; позивачу необхідно сплатити судовий збір або надати докази звільнення його від сплати судового збору; не виконано вимоги ст. 318 ЦПК України; не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення повернуто заявнику.

Не погоджуючись із такою ухвалою, 15.12. 2020 року згідно поштової відмітки ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати оскаржувану ухвалу, яка перешкоджає розгляду справи.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що його заява відповідає вимогам ст.318 ЦПК України. Суд не розглянув клопотання про передачу заяви на розгляд до іноземного суду на підставі ст. 22 ЦПК України.

Цивільна справа надійшла на розгляд апеляційного суду 16 січня 2021 року.

Апеляційне провадження в даній справі відкрито 18 січня 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;

3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26.11.2020 року заява про встановлення факту залишена без руху.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що: заявнику необхідно визначитися із колом заінтересованих осіб; заявник повинен надати ще один примірник заяви з додатками для заінтересованих осіб; необхідно сплатити судовий збір або надати докази звільнення його від сплати судового збору; не виконано вимоги ст. 318 ЦПК України; не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник.

На виконання вимог ухвали від 26.11.2020 року заявником ОСОБА_1 була направлена заява про усунення недоліків від 04.12.2020 року, в якій останній, зокрема, вказував на те, що йому є незрозуміла ухвала суду від 26.11.2020 року, суд безпідставно вимагає у заявника сплату судового збору, так як він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. ЗУ «Про судовий збір». Просив суд звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір", або прийняти додаткову ухвалу з тлумаченням змісту ухвали від 26.11.2020 року, де назвати ЄДРПОУ Верховної Ради України, яка прийняла Закон України "Про судовий збір" - для підтвердження, що витребуваний судовий збір буде використаний на законні цілі.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто, у зв`язку з неусуненням недоліків.

Повертаючи заяву, суд виходив з того, що заявник не усунув недоліки, зазначені судом.

Також в ухвалі зазначено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 3, 6 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дослідивши зміст поданої заяви, колегія суддів встановила, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. ОСОБА_1 просив визнати факт, що держави України - не існує, а рішення/дії/бездіяльність осіб, які узурпували владні повноваження незаконними. Крім того просив, так як дії осіб, як суддів, не легалізовані державною реєстрацією «Ради суддів України» -суддів в Україні не існує: вирішити будь-які справи в суді України - неможливо, визначити підсудність цієї справи - іноземному суду та зобовязати Україну , сплатити усі можливі збори іноземного суду, у тому числі переклад та легалізацію документів справи на всіх етапах провадження в іноземному суді.

Суд першої інстанції вірно встановив, що в заяві про встановлення факту, та в заяві, яку заявник направляв на усунення недоліків, останній так і не зазначив який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт, яке юридичне значення для нього особисто має встановлення такого факту, не визначив коло заінтересованих осіб.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що подана заява не відповідала вимогам ст. 318ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що заява від 21 вересня 2020 року відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України є недоведеними та спростовуються змістом, поданої заяви.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що заявник не повинен був сплачувати судовий збір так як, він подав заяву у зв`язку з окупацією території України, колегія суддів не приймає з огляду на те, що заявник просив встанвоити факт, що держави Україна не існує, а не будь-який факт, який він не може підтвердити документально, через окупацію частини території держави України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не вирішив клопотання заявника про передачу заяви до іноземсного суду, колегія суддів не приймає, так як процесуальні дії в тому числі і вирішення клопотань може відбуватись лише за прийнятими до провадження суду заявами, поданими у відповідності до норм ЦПК України. Оскільки, подана заява не відповідала вимогам ст. 318 ЦПК України, суд правомірно не прийняв її до провадження, а відповідно і не вирішував клопотань, пов`язаних з її подальшим розглядом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для її скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: