Номер провадження 2/225/1032/2019
Єдиний унікальний номер судової справи225/717/21
"14" червня 2021 р. м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Скиба М.М.,
за участю секретаря Савченко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Провадження у справі відкрито 11.03.2021 р.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №1812 виданого 31.07.2018 року, яке посвідчено державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Донецької області Рижковим О.О.
Відповідач по справі - ОСОБА_2 є її онука, в будинку була зареєстрована за її згодою. Згодом відповідач виїхала за межі України та з червня 2013 року не проживає у вказаному будинку, при цьому з реєстрації за вказаною адресою не знялася. У будинку відсутні її особисті речі, за житло вона не піклується, не сплачує комунальні платежі, поточні ремонти не проводить.
Реєстрація місця проживання відповідача у її будинку створює для неї певні незручності у вигляді додаткових витрат на сплату комунальних платежів, що створює для неї перешкоди у вільному користуванні своєю власністю.
В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду письмову заяву, в яких просив суд розглянути справу за його відсутністю, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-сайті Дзержинського міського суду Донецької області.
Суд критично ставиться до наявної в матеріалах справи заяви надісланої від імені відповідача - ОСОБА_2 на електронну адресу Дзержинського міського суду Донецької області (а.с. 36-40), оскільки вказана заява надіслана з електронної адреси ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в ЄРАУ, тобто іншої особи, у зв`язку з чим, суд не може ідентифікати особу яка саме надіслала вказану заяву. Жодних документів на представництво відповідача адвокатом Шаровою В.В. матеріали справи не містять.
Крім того, в матеріалах справи міститься заява від ОСОБА_2 від 04.08.2021 р., про розгляд справи за її відсутністю та згоду на задоволення позовних вимог, яку суд також не приймає до уваги у зв`язку з тим, що згідно довідки старшого секретаря суду Михайлової І.С., вказана заява була подана до канцелярії суду позивачем ОСОБА_1 , в той же час в позові ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 з червня 2013 року перебуває за межами України, тобто зазначене викликає сумніви щодо достовірності вказаної заяви.
Разом з тим, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу на підставі ст.ст. 208-283 ЦПК України, заочно, у зв`язку з чим, постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину №1812 виданого 31.07.2018 року, яке посвідчено державним нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори Донецької області Рижковим О.О. та з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 10-11)
Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 03.02.2021 р., виданої ВЦА м. Торецьк Донецької області, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (онука). (а.с. 16)
Згідно акту про фактичне проживання (не проживання) особи від 03.02.2021 року, який складений сусідами ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 )., засвідчений провідним спеціалістом СРМП ВЦА м. Торецьк Донецької області Домбровською Н.М., за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 01.06.2013 року фактично не проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 15)
Відповідно до письмових пояснень сусідів позивача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , останні повідомили, що з червня 2013 року ОСОБА_2 виїхала з місця своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , і по теперішній час ОСОБА_2 не мешкає за вказаною адресою (а.с. 17-19)
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Враховуючи, що жилий будинок є власністю позивача, суд доходить висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.
Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 належить на праві власності жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та тим, що знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача, без поважних причин, понад один рік у вказаному житлі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судового збору, сплаченого при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
На підставі ст.ст. 319,321,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,89, 263,283 ЦПК України,
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.06.2021 р.
Суддя М.М. Скиба