ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №578/972/20

Номер провадження 22-ц/816/223/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року в складі судді Косар А.І., постановлену в смт. Краснопілля,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2001 року сторони уклали шлюб. Сімейне життя не склалося, внаслідок відсутності між ними взаєморозуміння, різних поглядів на життя та шлюб, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї, фактичне припинення шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , 2005 року народження. Шлюб існує формально і на примирення позивач не згодна. ОСОБА_2 є батьком дитини, але матеріальну допомогу в добровільному порядку на її утримання не надає. Позивач вважала, що відповідач за станом здоров`я спроможний сплачувати аліменти, а тому, посилаючись на вказані обставини, просила розірвати шлюб, в якому вони перебувають з 11 серпня 2001 року та стягувати на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, від дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на дитину задоволено, продовжено провадження в частині невирішеної позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року призначено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення на два місяці. Провадження по справі зупинено до 23 лютого 2021 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з наявності у сторін неповнолітньої дитини, керувався тим, що з метою збереження сім`ї необхідно вжити заходи із збереження шлюбу та надати сторонам строк на примирення два місяці та зупинив провадження.

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції взяв до уваги тільки заяву відповідача по справі про примирення сторін. В той же час, відповідач взагалі не хоче примирятися, а поданою заявою тільки бажає затягнути процес розлучення.

Зазначає, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Вказує, що примирення з відповідачем не дасть жодних результатів, оскільки їхні подружні стосунки не можуть бути відновлені.

ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції переглядається в апеляційному порядку лише в частині зупинення провадження.

Суд апеляційної нстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення (пункт 1 частини першої статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 11 серпня 2001 року, проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, подальше збереження шлюбу є неможливим. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_4 (а.с. 4, 11).

ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за № 29 від 02 червня 2005 року (а.с. 11).

Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини сьомої статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Пунктом 4 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу, до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Отже, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до пункту 4 частини першої статті 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Строк, на який зупинено провадження судом першої інстанції, не перевищує загальний строк, встановлений частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Оскільки суд першої інстанції з урахуванням неповнолітньої доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з метою збереження сім`ї, вважав за доцільне надати сторонам строк для примирення терміном два місяці, відповідно до імперативної вказівки пункту четвертого частини першої статті 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі. Наданий строк для примирення є мінімальний і майже закінчується на час апеляційного перегляду ухвали суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що примирення з відповідачем не дасть жодних результатів, оскільки їхні подружні стосунки не можуть бути відновлені та твердження в апеляційній скарзі з приводу того, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, не заслуговують на увагу, як на підставу для скасування ухвали суду, так як оскаржувана ухвала згідно положень ст. 353 ЦПК України, підлягає оскарженню тільки в межах перевірки дотримання судом правил зупинення провадження у справі, а не з будь-яких інших підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 7, ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 23 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина