Справа № 155/59/20 Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М.
Провадження № 22-ц/802/783/21 Категорія: 16 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Концевия Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

прокурора Рішка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури О.Олішевича про вступ у справу та перегляд заочного рішення Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради Горохівського району, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Україна" про надання земельної частки (паю), за апеляційною скаргою керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області - Луцика Юрія Максимовича на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вільхівської сільської ради Горохівського району, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Україна" про визнання права на земельну частку (пай).

Покликався на те, що 02 червня 1992 року був прийнятий на роботу у селянську спілку «Україна» на посаду слюсаря. В 2000 році Селянську спілку «Україна» було реорганізовано у ПОСП «Україна», в подальшому прийнятий у його члени. Довідками виданими Державним архівом Волинської області від 29 травня 2019 року у перевірених протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів Селянської спілки «Україна» Горохівського району за 1992-1996 роки відомостей про виключення ОСОБА_2 , з членів колгоспу не виявлено. Відповідно до довідки виданої дирекції ПОСП «Україна» від 11 жовтня 2018 року №86 в списку по розпаюванню земель на виділення земельних часток (паїв) позивач включений не був.

Просив суд задовольнити позов, оскільки на час видачі державного акта на землю серії І-ВЛ №000017 від 26 грудня 1995 року, він був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», та мав право на цілу земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у власності КСП «Україна» розміром 2,33 умовних кадастрових гектарів, та розміщена на території Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2021 року позов задоволено.

Ухвалено визнати за ОСОБА_2 право власності на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства «Україна» розміром 2,33 умовних кадастрових гектарів, виділивши її із земель запасу чи резервного фонду Вільхівської сільської ради Горохівського району Волинської області.

Заступник керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури О.Олішкевич, звернувся до суду із заявою про вступ у справу та перегляд заочного рішення від 10 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради Горохівського району, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Україна» про надання земельної частки (паю).

Свою заяву мотивує тим, що заочним рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 10 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зважаючи, що відповідачем Вільхівською сільською радою хоча і вживались заходи для захисту інтересів держави зокрема було подано письмову заяву з запереченнями проти позову, проте такі заходи були неефективними, оскільки заперечення проти позову не оформлено у відповідності до вимог ЦПК України, відзив на позовну заяву не подано, не забезпечено участь представника у судовому засіданні, на якому були б надані додаткові пояснення та заперечення, інші письмові докази, рішення Вільхівською сільською радою не було оскаржено в апеляційному порядку

Беручи до уваги вказані обставини, у зв`язку із неналежним захистом інтересів держави органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, заступник керівника Володимир-Волинської прокуратури вважає, що виникли підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі органу Вільхівської сільської ради.

У зв`язку із реорганізацією Вільхівської сільської ради шляхом приєднання до Горохівської міської ради, заступник керівника Володимир-Волинської прокуратури просв замінити сторону відповідача з Вільхівської сільської ради її правонаступником Горохівською міською радою Луцького району Волинської області, яка із заявою про перегляд заочного рішення до суду звертатись не планує, поновити строк для звернення прокурора до суду із заявою про перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення та призначити справу у загальному порядку, так як рішенням не доведено факт членства позивача у КСП «Україна» на час видачі державного акту на право колективної власності на землю, не залучено до участі в справі усіх належних співвідповідачів, позивачем порушено строки позовної давності звернення до суду.

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року заяву заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури О.Олішкевича про вступ у справу та перегляд заочного рішення від 10 вересня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради Горохівського району, Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Україна» про надання земельної частки (паю) повернуто.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, керівник Луцької окружної прокуратури Волинської області - Луцик Ю. М. подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою дану цивільну справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про вступ у справу прокуратури та перегляд заочного рішення від 10 серпня 2020 року.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області - Луцика Ю. М. залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представника позивача, прокурора, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільної процесуальних правовідносин та їх гарантій.

До ознак, що характеризують правосуддя, відноситься, у тому числі, здійснення правосуддя тільки у передбаченому законом порядку (процесуальна форма). При цьому під правосуддям необхідно розуміти не лише діяльність суду щодо вирішення спору про право, але й обов`язкове дотримання процесуальної форми, в якій не просто передбачені порядок і послідовність вчинення процесуальних дій, а й відображено вимоги справедливих (належних) судових процедур.

При цьому цивільна процесуальна форма завжди обов`язково має нормативний і системний характер. По-друге, вона, по суті, передбачає «алгоритм» поведінки кожного суб`єкта при розгляді та вирішенні цивільної справи (у тому числі і суду). По-третє, становить гарантію дотримання законності, оскільки її недодержання призводить до різних негативних наслідків.

Глава 11 Розділу ІІІ ЦПК України регулює порядок заочного розгляду справ у цивільному судочинстві.

Заочне провадження є особливим порядком розгляду та вирішення цивільної справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, позивач не заперечує проти такого вирішення справи та суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заочне провадження є додатковою гарантією позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи. Проте в окремих випадках розгляд справ у порядку заочного провадження не спрощує, а ускладнює процес та дає відповідачу можливість його затягнути, оскільки він має право на скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, після чого справа розглядається в загальному порядку.

Так, згідно із статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Законодавець в даному випадку захистив права саме відповідача надавши можливість перегляду судового рішення за його заявою.

З матеріалів справи вбачається, що Горохівським районним судом Волинської області 10 вересня 2020 року було постановлено заочне рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено повністю ( а.с. 67).

Копію повного тексу рішення від 10 вересня 2020 року було надіслано на адресу відповідачів, та Вільхівською сільською радою отримано 3 жовтня 2020 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с. 74).

В резолютивній частині рішення суду судом зазначено порядок перегляду заочного рішення що відповідає ст. 282 ЦПК України.

Вільхівська сільська рада не зверталась до суду з заявою, щодо перегляду судового рішення від 10 вересня 2020 року.

У зв`язку із неналежним захистом інтересів держави органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, заступник керівника Володимир-Волинської прокуратури вважає, що виникли підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі органу Вільхівської сільської ради та просить підтвердити підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді у формі вступу у справі та ініціювання перегляду судового рішення у справі, порушеній за позовом іншої особи.

У частині другій статті 4 ЦПК України визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким закономнадано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з частиною четвертою статті 42 ЦПК України у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, у цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18).У судовому процесі, зокрема у цивільному, держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру).

Відповідно до пункту 2 Рекомендації Rec (2012)11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасникам «Про роль публічних обвинувачів поза системою кримінальної юстиції», прийнятій 19 вересня 2012 року на 1151-му засіданні заступників міністрів, якщо національна правова система надає публічним обвинувачам певні обов`язки та повноваження поза системою кримінальної юстиції, їх місія полягає в тому, щоби представляти загальні або публічні інтереси, захищати права людини й основоположні свободи та забезпечувати верховенство права.

Сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина четверта статті 23 Закону).

Отже, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Пунктом 3 частини шостої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом, ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи.

У визначеному законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справи за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативною у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну скаргу, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ( ч. 3 ст. 56 ЦПК України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу (частина четверта статті 56 ЦПК України).

Аналізуючи зміст наведених положень закону колегія суддів приходить до висновку, що законодавець не наділив прокурора правом подачі заяви про перегляд заочного рішення і таке право належить виключно відповідачу.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано, законно, з врахуванням принципу правової визначеності, який є гарантію права на справедливий суд, повернув заяву про перегляд заочного рішення Горохівського районного суду прокурору.

При цьому підставно судом першої інстанції зазначено про відсутність обґрунтованих припущень вважати про порушення прав держави і як наслідок можливість прокурора вступити в дану справу, з врахуванням того, що Вільхівська сільська рада на час ухвалення оспорюваного рішення була самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності щодо можливості виконання функції захисту територіальної громади. Будучи учасником справи, повідомленим про час та місце судових засідань, отримавши заочне рішення суду не скористалась своїм правом на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Окрім того слід зауважити, що на час розгляду справи судом апеляційної інстанції дані про юридичну особу - Вільхівську сільську раду з Єдиного державного реєстру не виключені, а відтак дана юридична особа не вважається припиненою .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарг не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області - Луцика Юрія Максимовича залишити без задоволення.

Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: