Справа № 946/2000/21
Провадження № 2/946/2170/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 2,93 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ОД № 084182 від 19.10.2000 року;

- земельну ділянку площею 1,50 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №459450 від 31.08.2004 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, надійшла 04.02.2021 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало наступне майно:

- 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.06.2006 року за № НОМЕР_1 ;

- земельна ділянка площею 2,93 га, розташована на території Кам`янської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ОД № 084182 від 19.10.2000 року;

- земельна ділянка площею 1,50 га, розташована на території Кам`янської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №459450 від 31.08.2004 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 17.01.2017 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 19.11.2009 року, посвідченого секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 104, ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 , а належну їй земельні ділянки розміром 4,43 га, розташовані на території Кам`янської сільської ради на підставі державних актів на право на землю серії ІІ ОД № 084182 та серії Р1 № 459450, заповіла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відносить її син ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини був не працездатним.

Разом з тим, ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області із заявою про відмову від отрмання наженої йому обов`язкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою.

Частиною 1 ст. 1274 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1275 ЦК України передбачено, що якщо від спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині яку він мав право прийняти переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також, коли заповідач під призначив іншого спадкоємця.

Як було з`ясовано судом, ОСОБА_7 будучи спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь онуки померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 19.07.2018 року за № 2102.

Також, ОСОБА_2 будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 , що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 04.02.2021 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, ОСОБА_4 , що підтверджено, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області від 24.10.2013 року, РНОКПП НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 20.01.1998 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області від 30.06.2011 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на:

- 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 2,93 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ОД № 084182 від 19.10.2000 року;

- земельну ділянку площею 1,50 га, розташовану на території Кам`янської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №459450 від 31.08.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.06.2021 року.

Суддя: О.О.Бурнусус