ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2760/21 Справа № 201/4301/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Солодової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року директор КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР Мартиненко М.В. звернулася до суду із заявою про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду, а саме постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року по вищевказаній цивільній справі (том 4 а.с. 223-226).

Заява обґрунтована тим, що виконання зазначеного судового рішення становить значний суспільний інтерес для численного колективу комунального закладу, має виняткове значення для відповідача, оскільки стягнута судом сума середнього заробітку позивача та судових витрат в загальному розмірі 229 079, 64 грн. в даний час є дуже великою для відповідача, не передбачена бюджетом комунального закладу, і у разі її стягнення органами казначейської служби в рази зменшаться суми доплат та винагород медичному персоналу відповідача, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій медичним працівникам у зв`язку із поширенням надзвичайної події в країні та світі коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року заяву задоволено та розстрочено виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року у цивільній справі № 201/4301/18 за позовом ОСОБА_1 до КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди на 12 місяців з 01 грудня 2020 року по 01 грудня 2021 року, стягуючи з відповідача на користь позивача 19 089,97 грн. щомісячно (том 5 а.с. 32-35).

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила її скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви (том 5 а.с. 206-207).

КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було відмовлено (том 4 а.с.80-86).

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР понесені при розгляді даної справи витрати за проведення комісійних судово-медичних експертиз в загальному розмірі 34 137,50 грн. (том 4 а.с. 123-124).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року - скасовані та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково:

Визнано незаконним та скасовано наказ №27 КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР від 02 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 ;

Визнано незаконним та скасовано наказ №32 КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР від 19 лютого 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 ;

Визнано незаконним та скасовано наказ №67-о КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР від 22 березня 2018 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності звільнення лікаря-терапевта обласної МСЕК №5 ОСОБА_1 ;

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря-терапевта в КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР з 22 березня 2018 року;

Стягнуто з КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 221 288, 84 грн. без утримання податків та платежів;

Стягнуто з КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1 000 грн.;

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР та стягнення на її користь з КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР середнього заробітку за один місяць в розмірі 6 377, 20 грн.;

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Також стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 6 790,80 грн. (том 4 а.с.182-194).

Задовольняючи заяву директора КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР Мартиненко М.В. про розстрочення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року, суд першої інстанції виходив з наявності обставин, які мають винятковий характер, та які перешкоджають виконанню рішення суду. Крім того, суд першої інстанції вказав, що аналіз поточного матеріального стану заявника, джерела його фінансування та наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що фінансовий стан КЗ «ОКЦМСЕ» не дає можливість виконати грошове зобов`язання у повному обсязі негайно.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

З аналізу наведених норм вбачається, що відстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

У своїй заяві, як на підставу для відстрочення виконання рішення суду, відповідач посилається на тяжкий матеріальний стан, зокрема, що стягнута судом сума середнього заробітку позивача та судових витрат в загальному розмірі 229 079, 64 грн. не передбачена бюджетом комунального закладу, і у разі її стягнення органами казначейської служби в рази зменшаться суми доплат та винагород медичному персоналу КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій медичним працівникам у зв`язку із поширенням надзвичайної події в країні та світі коронавірусної хвороби (COVID-19).

На підтвердження вказаних обставин заявником були надані: копія листа УДКСУ у Соборному районі м.Дніпра №03-25/1178 від 26 листопада 2020 року та звіт про надходження та використання коштів загального фонду за 10 місяців 2020 року (тогм 4 а.с. 234, 238-240).

Однак, колегія суддів вважає, що наведені обставини, в силу ст. 435 ЦПК України, не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення, так як порушують інтереси стягувача.

Відповідачем відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, як в суді першої інстанції, так й в суді апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для розстрочки виконання рішення суду, згідно положень ч.3 ст.435 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що тяжкий матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року задоволено частково касаційну скаргу КЗ «ОКЦМСЕ» ДОР та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 5 а.с.112-116).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвала суду першої інстанції, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем апеляційної скарги в розмірі 454 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2020 року про розстрочення виконання рішення суду скасувати.

У задоволенні заяви Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про відстрочення (розстрочення) виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з Комунального закладу «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова