Ухвала

09 червня 2021 року

м. Київ

справа № 350/1590/18

провадження № 61-7694св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Жарський Тарас Володимирович, як правонаступника ОСОБА_2 , на заочне рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року у складі судді Пулика М. В. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Мелінишин Г. П., Пнівчук О. В., Томин О. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний розподіл спільного майна.

Уточнену позовну заяву мотивовано тим, що відповідно до договору дарування від 07 липня 1997 року він є власником 482/1000 частки домоволодіння, яке складається з житлового будинку, загальною площею 91,6 кв. м, житловою площею 56,3 кв. м, позначеного в плані літ. «А», літньої кухні, площею 19,0 кв. м, позначеної в плані літ. «Б», гаражу, площею 30,8 кв. м, позначеного в плані літ. «В», сараю, площею 52,8 кв. м, позначеного в плані літ. «Г» та літ. «Д», вбиральні, площею 1,0 кв. м, позначеної в плані літ. «Ж», металевих воріт, площею 8,4 кв. м, позначених в плані № 1, огорожі з металевої сітки, площею 200,0 кв. м, позначеної в плані № 2 та колодязя, позначеного в плані № 3 на АДРЕСА_1 . Інша частина цього домоволодіння (518/1000) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2006 року належить ОСОБА_2 .

Домоволодіння розташовано на земельній ділянці, площею 0,1824 га, кадастровий номер :01:002:0337, яка передана у власність ОСОБА_2

ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_2 заперечує його право власності на 482/1000 частки спірного домоволодіння, тому він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив виділити йому 482/1000 частин домоволодіння, що відповідає третьому варіанту висновку судової інженерно-технічної експертизи від 22 січня 2019 року №18121.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Розділено домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено у власність згідно ІІІ варіанту розподілу, наведеного у висновку судової інженерно-технічної експертизи від 22 січня 2019 року № 18121 (таблиці № 1, 4):

ОСОБА_1 482/1000 часток та наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: 1-2 комору площею 7,20 кв. м, вартістю 14 908 грн, 1-3 кухню площею 17,40 кв. м, вартістю 36 028 грн, 1-4 житлову кімнату площею 19,10 кв. м, вартістю 39 547 грн, всього по житловому будинку 43,70 кв. м, загальною вартістю 90 483 грн, 395/100 частко огорожі № 2, вартістю 6 008 грн, гараж літ. «В», вартістю 38 452 грн.

ОСОБА_2 518/1000 часток та наступні приміщення житлового будинку літ. «А»: 1-1 коридор площею 8,00 кв. м, вартістю 16 564 грн, 1-5 житлову кімнату площею 19,00 кв. м, вартістю 39 340 грн, 1-6 житлову кімнату площею 18,20 кв. м, вартістю 37 684 грн, всього по житловому будинку 47,90 кв. м, загальною вартістю 99 179 грн, літню кухню лі. «Б», вартістю 29 958 грн, сарай літ. «Г», «Д», вартістю 23 162 грн, вбиральню літ. «Ж», вартістю 3 193 грн, ворота № 1, вартістю 1 516 грн, 605/100 часток огорожі № 2, вартістю 9 201 грн, колодязь № 3, вартістю 6 667 грн.

Для реалізації розподілу житлового будинку зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ліквідувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-6, 1-4 та 1-5; розділити енергоносії та їх облік.

Зобов`язано ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз для входу в приміщення 1-2 шляхом розширення існуючого віконного прорізу, влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3.

Зобов`язано ОСОБА_2 обладнати кухню в одному з виділених приміщень.

Зобов`язано ОСОБА_1 перенести гараж позначений літ. «В», на земельну ділянку, заштриховану в таблиці № 4 червоним кольором, ІІІ варіант розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_1 , на якій знаходиться виділена йому частина домоволодіння.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Суди виходили із того, що між сторонами існує спір з приводу користування нерухомим майном, яким є житловий будинок з господарськими спорудами, на АДРЕСА_1 , який належить їм на праві спільної часткової власності, тому є необхідність здійснити реальний розподіл домоволодіння з виділенням належних позивачу та відповідачу часток в натурі. Суд вважав за можливе здійснити реальний розподіл спірного домоволодіння відповідно до варіанту розподілу № 3, наведеного у висновку судової інженерно-технічної експертизи від 22 січня 2019 року № 18121, оскільки такий варіант є найбільш прийнятним для ухвалення законного рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у травні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Жарський Т. В., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просив скасувати заочне рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Підставами касаційного оскарження заочного рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Жарський Т. В., зазначає порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2006 року та договору дарування від 11 червня 2009 року є єдиним власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 350/1839/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про визнання договорів дарування від 29 липня 2005 року та від 11 червня 2009 року недійсними відмовлено.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2020 року поновлено ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Жарський Т. В., строк на касаційне оскарження заочного рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Жарський Т. В., на заочне рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року і витребувано із Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 350/1590/18.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

У червні 2021 року до Верховного Суду від ОСОБА_3 , від імені якого діє адвокат Жарський Т. В., надійшли документи, зокрема довідка приватного нотаріуса Рожнятівського районного нотаріального округу Присяжнюк С. М. від 04 червня 2021 року № 9/02-14 про те, що приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу Присяжнюк С. М. відкрито спадкову справу № 10 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцем за заповітом від 06 червня 2014 року, посвідченим Генеральним консульством України в Торонто/Канада, зареєстрованим в реєстрі за № 573-558, є син померлої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на те, що правовідносини, з приводу яких виник спір у цій справі, допускають правонаступництво, суд касаційної інстанції вважає за необхідне залучити до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 55, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі ОСОБА_3 як правонаступника - ОСОБА_2 .

Надіслати ОСОБА_3 ухвалу про залучення його до участі у справі, запропонувати повідомити про підтримку касаційної скарги.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк