РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинського Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про визнання удавленим правочину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів, в якому просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 23.09.2014 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 удаваним в частині покупця та встановити що таким була ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 24.01.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фіктивним.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 14.09.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 удаваним в частині продавця та встановити що таким була ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що в червні 2014 року, будучи громадянкою Ізраїлю, ОСОБА_1 приїхала до України з Ізраїлю, де проживала з 1994 року. З 1994 року, у віці 17 років, позивачка виїхала з України на постійне місце проживання в Ізраїль, де отримала громадянство і проживала там на протязі двадцяти років (з 1994 до 2014 р.). В Ізраїлі остання перебувала у шлюбі і там у неї була сім`я. У 2013 році, після розлучення із чоловіком, відповідно до рішення суду колишній чоловік сплатив позивачці компенсацію в сумі 310 696 (триста десять тисяч шістсот дев`яносто шість) шекелів, що приблизно становить 100000 (сто тисяч) доларів США, а також кожного місяця з колишнього чоловіка на користь позивачки, до досягнення малолітнім сином ОСОБА_8 Річем ІНФОРМАЦІЯ_1 річного віку, на його утримання стягуються аліменти у сумі 3000 (три тисячі) шекелів, що приблизно становить 1000 ( одну тисячу) доларів США.

Так, проживаючи в Ізраїлі з 1994 року, ОСОБА_9 працювала на роботі та в неї була висока заробітна платня, що підтверджується виписками. Після приїзду в Україну, позивачка придбала автомобіль марки БМВ Х6, 2010 року випуску за 45000 (сорок п`ять тисяч) доларів США.

Так, при реєстрації даного автомобіля на ОСОБА_9 , з`ясувалось, що так як на той час остання не мала громадянства України, а була громадянкою Ізраїлю, то оформити даний автомобіль безпосередньо на себе вона не могла, за відсутності реєстрації місця проживання, посвідки на право проживання в Україні та іден. коду.

Відтак, 23.09.2014 року позивачка, за власні кошти, не перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_6 і не проживаючи з ним разом, придбала вищевказаний автомобіль у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , хоча формально він був зареєстрований в Львівському МРЕВ 30.09.2014 року, на підставі довідки-рахунок від 23.09.2014 року серії ВІА № 759754 укладеному СГ ТОВ «ІННАВТО» на ОСОБА_3 ..

Таким чином, договір купівлі-продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно якого даний автомобіль був відчужений попереднім власником ОСОБА_7 (продавець) в користь ОСОБА_3 (покупець) укладений сторонами з метою приховання іншого правочину, який насправді був вчинений і згідно якого покупцем вище зазначеного автомобіля насправді була ОСОБА_1 .

В жовтні 2014 року позивачка почала зустрічатися з ОСОБА_6 , вони зняли квартиру по АДРЕСА_3 і почали проживати в ній разом. На цей час ОСОБА_6 ще був у шлюбі із своєю колишньою дружиною ОСОБА_10 . 29 січня 2016 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_10 .. Так, у позовній заяві про розірвання шлюбу з ОСОБА_10 , яку подав сам ОСОБА_6 , останній вказав, що більше року проживає з іншою жінкою.

В подальшому, автомобіль марки БМВ Х6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , було відчужено подругою ОСОБА_3 мамі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і 24.01.2015 року на підставі довідки-рахунок від 24.01.2015 року серії ВІА № 968215, укладеному СГ ТОВ «Галицьке розвиткове товариство» зареєстровано в Львівському МРЕВ ДАІ у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 .

Після укладення договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як і до цього часу даний автомобіль перебував у користуванні позивача, виключно вона ним користувалася і витрати з обслуговування авто несла також ОСОБА_1 . Даний договір укладений ними без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені.

Отже, в удаваному правочині воля сторін спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто метою сторін є приховання насправді вчиненого правочину.

Відтак, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля марки БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сторонами якого були ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) вчинено без мети та наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, то такий, без сумніву є фіктивним.

25 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 . Так, 19.01.2017 року позивачка отримала громадянство України.

На при кінці літа 2017 р. БМВ Х6, реєстраційний номер НОМЕР_1 був проданий за 33000 (тридцять три тисячі) доларів США.

Так, 14.09.2017 року на підставі договору купівлі-продажу, укладеному в ТСЦ №4647/2017/623821 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 автомобіль марки БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 було зареєстровано на ім`я ОСОБА_5 . Вартість автомобіля на день реєстрації згідно оцінки складала 654 466,07 (шістсот п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят шість) грн..

Таким чином, договір купівлі-продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно якого даний автомобіль був відчужений ОСОБА_4 (продавць) в користь ОСОБА_5 (покупець) укладений сторонами з метою приховання іншого правочину, який насправді був вчинений і згідно якого продавцем вище зазначеного автомобіля була ОСОБА_1 ..

Відтак, договір купівлі-продажу автомобіля сторонами якого є ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) - удаваний, оскільки права та обов`язки, передбачені цим правочином, між сторонами не настали, а воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином.

Так, на заміну автомобіля БМВ Х6 позивачка замовила собі автомобіль з США марки МВ PKW, моделі ML 250 Blue TEC 4M. Даний автомобіль був придбаний в США за 9800 (дев`ять тисяч вісімсот) доларів США, сума за транспортування даного авто становила приблизно 2000 (дві тисячі) доларів США, сума оплати за стоянку становила приблизно 700 (сімсот) доларів США, сума розмитнення становила 110000 (сто десять тисяч) гривень, оплата за сертифікацію- 6000 (шість тисяч гривень), сума сплати за постановку на облік становила 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень. Відтак, сума за яку останньою був придбаний автомобіль Мерседес МЛ 250, реєстраційний номер НОМЕР_3 є значно меншою а ніж та за яку продано БМВ Х6.

25.10.2017 року куплений автомобіль марки Мерседес МЛ 250 був ввезений в Україну.

На підставі вищевикладеного, просить позов задоволити.

21 січня 2021 року ОСОБА_4 подано на адресу суду пояснення по справі, які мотивовані тим, що 24.01.2015 року нею було придбано автомобіль БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 за власні кошти у ОСОБА_3 . Крім того, відповідачка зазначає, що давала такий автомобіль позивачці у безоплатне користування. В подальшому, 14.09.2017 року вищевказаний автомобіль був відчужений ОСОБА_5

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

21 січня 2021 року на адресу суду поступили пояснення від ОСОБА_5 , які мотивовані тим, що 14.09.2017 року він придбав автомобіль марки БМВ Х6, 2010 року, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у ОСОБА_4 .

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, 21 січня 2021 року на адресу суду поступили пояснення від представника третьої особи, які мотивовані тим, що ОСОБА_6 матеріально утримував не лише позивачку, але і її сина від першого шлюбу. Загальна сума коштів, яку перевів ОСОБА_6 позивачці становить 21820 доларів США.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні за змістом до позовної заяви та просила такі задоволити.

В судовому засіданні представник відповідачів та третьої особи просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю такого.

Суд, заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до вимог ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що у 2013 році розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що підтверджується наявною копією у матеріалах справи із перекладом рішенням Сімейного суду м. Рішол ле-Ціон.

Згідно наявної у матеріалах справи копії угоди з перекладом від 28 квітня 2013 року, ОСОБА_12 визначено сплатити позивачці компенсацію в сумі 310 696 (триста десять тисяч шістсот дев`яносто шість) шекелів, що приблизно становить 100000 (сто тисяч) доларів США, а також кожного місяця з колишнього чоловіка на користь позивачки, до досягнення нашим малолітнім сином ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18-ти річного віку, на його утримання стягуються аліменти у сумі 3000 (три тисячі) шекелів, що приблизно становить 1000 ( одну тисячу) доларів США.

В 2014 році позивачка повернулася із Ізраїля до України, даний факт ніким не заперечується.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, 30.09.2014 року в Львівському МРЕВ було проведено реєстраційну операцію на підставі довідки- рахунку від 23.09.2014 року серії ВІА №759754 укладеному СГ ТОВ «ІННАВТО» і зареєстровано транспортний засіб марки БМВ Х6, 2010 року, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на ОСОБА_3 .

Факт купівлі автомобіля у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ніким не заперечується.

24.01.2015 року в в Львівському МРЕВ ДАІ у Львівській області було проведено реєстраційну операцію на підставі довідки- рахунку від 24.01.2015 року серії ВІА №968215, укладеному СГ ТОВ «Галицьке розвиткове товариство» і зареєстровано транспортний засіб БМВ Х6, 2010 року, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

Судом встаовлено, що 14.09.2017 року у м. Новояворівськ між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки БМВ Х6, 2010 року, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Цього ж дня, в ТСЦ №4647 РСЦ МВС у Львівській області, ОСОБА_4 було перереєстровано на нового власника на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу транспортний засіб БМВ Х6, 2010 року, випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що саме позивачка користувалася вищевказаний автомобіль, коли він був зареєстрований на ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) до часу реєстрації даного автомобіля на ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). Так, ОСОБА_1 сама несла витрати з обслуговування авто, що підтверджуються як випискою з централізованої бази даних МТСБУ так і полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/8880213, укладеним останньою на період з 06.11.2015 року до 05.11.2016 року та полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4951434, укладеним нею на період з 06.11.2016 року до 05.11.2017 року, згідно яких позивачка виступала страхувальником, а забезпеченим транспортним засобом був саме автомобіль БМВ Х6, номерний знак НОМЕР_1 . Крім цього, дані факти також знайшли своє підтвердження у виписці з акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», згідно якої ОСОБА_1 18.06.2018 року надійшли страхові відшкодування в сумі 21667,83 грн., у постанові серії АР №358423 від 30.09.2016 року про накладення на останню адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та у постанові серії АР №547041 від 08.12.2016 року про накладення на позивачку адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно яких дані адміністративні правопорушення були скоєні мною на автомобілі БМВ Х6, номерний знак НОМЕР_1 .

Більше того, факт користування вищевказаним т/з позивачкою також підтверджується показами свідка ОСОБА_14 , яка 13 травня 2021 року в судовому засіданні зазначила, що саме ОСОБА_1 користувалася автомобілем марки БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, свідок зазначила, що була присутня при переєстрації вищевказаного автомобіля на ОСОБА_4 , та особисто бачила як позивачка приїхала на вищевказаним т/з. Так, на думку ОСОБА_14 , дії вчинені щодо перереєстрації автомобіля були лише формальністю.

Відповідно до ст. 24 (Транспортні засоби, що належать фізичним особам, реєструються за місцем їх проживання). «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» від 23 грудня 2009 р. № 1371, транспортні засоби, що належать іноземцям та особам без громадянства, які тимчасово перебувають в Україні, реєструються на встановлений відповідно до законодавства строк їх перебування в Україні за адресою, що зазначена у міграційній картці або зареєстрована у відповідних органах та підрозділах Державної міграційної служби, за умови подання до підрозділів Державтоінспекції письмової згоди приймаючої сторони.

Судом встановлено, що позивачка не мала змоги оформити на себе вищевказаний автомобіль по приїзду в Україну, так як така не мала місця реєстрації.

Судом також встановлено, що станом на 26.01.2021 року в ЄДР МВС відсутні дані щодо видачі ОСОБА_4 та ОСОБА_15 посвідчення водія.

Щодо заявленої вимоги позивача про укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 удаваним в частині покупця та встановити що таким була ОСОБА_1 , то суд зазначає наступне.

Згідно наданих позивачем доказів, у суду не виникає сумніву, що автомобіль БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 був придбаний у ОСОБА_2 за кошти ОСОБА_1 та для її користування. Більше того, даний факт ніким не заперечено.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Згідно зі ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, на думку суду, реальним правочином був договір купівлі-продажу автомобіля згідно якого покупцем була ОСОБА_1 , адже саме нею були заплачені грошові кошти за автомобіль і саме для неї, а не для ОСОБА_3 настали ті права і обов`язки, які передбачені договором купівлі-продажу для покупця.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже, за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Удаваний правочин вчиняється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді мали на увазі в даному випадку укладено договір купівлі-продажу автомобіля згідно якого покупцем виступає ОСОБА_3 , з метою приховати договір купівлі-продажу даного автомобіля саме ОСОБА_1 .

Щодо заявленої вимоги, про визнання договору купівлі - продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 24.01.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фіктивним, то суд вказує наступне.

Згідно ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законом.

Так, доводи ОСОБА_4 про придбання автомобіля за власні кошти нічим не доводяться як і факт користування таким. В той час, до суду надано переконливі докази користування вищевказаним транспортним засобом позивачкою.

Відтак, оскільки договір купівлі-продажу автомобіля марки БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 сторонами якого були ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) вчинено без мети та наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, то такий, на думку суду, є фіктивним.

Щодо заявленої вимоги про визнати договір купівлі - продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 14.09.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - удаваним в частині продавця та встоновити, що таким була ОСОБА_1 , то суд вказує наступне.

Доводи ОСОБА_5 про те, що він придбав вищевказаний автомобіль у ОСОБА_4 та передав останній кошти, жодним чином не доводять той факт, що такий договір не є удавленим.

Так, суд наголошує на тому, що ОСОБА_16 жодним чином не довела, що вона придбала БМВ Х6 за власні кошти, а тому факт відчуження автомобіля ОСОБА_5 , жодним чином не доводить, що такий автомобіль був її. А тому, на думку суду, ОСОБА_4 , з метою приховання іншого правочину, який насправді був вчинений і згідно якого продавцем вище зазначеного автомобіля була ОСОБА_1 є удавленим в цій частині.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно за ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає солідарне стягнення судового збору на користь позивача.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 293, 259, 265, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі - продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 23.09.2014 року, укладеним між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 - удаваним в частині покупця та втановити що таким була ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати договір купівлі - продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 24.01.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - фіктивним.

Визнати договір купівлі - продажу автомобіля БМВ Х6, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 від 14.09.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - удаваним в частині продавця та встоновити, що таким була ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 ;

Третя особа: ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено 11.06.2021 р.

Суддя Ванівський Ю. М.