Дата документу 09.02.2021
Справа № 334/581/21
Провадження № 2-н/334/91/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, -

встановив:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за комунальні послуги у сумі 26 393,95 гривень.

Вивчивши матеріали заяви та долучені до неї письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 ч. 1 ст.161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Всупереч даним вимогам, заявником не зазначено місце проживання та електронну адресу боржника, а також місце проживання або місцезнаходження представника заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставни, яким заявник обгрунтовує свої вимоги.

За змістом статей 161 та 163 ЦПК України, видача судового наказу можлива лише за вимогами, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Заявником не надано копії відповідного договору, укладеного між сторонами. Вказана обставина унеможливлює видачу наказу заявнику, адже заявником не надано жодного належного доказу того, що саме особи, вказані боржником, є споживачами послуг чи в інший установлений законом обов`язок сплачувати відповідні комунальні платежі.

Більш того, відповідно до довідки про розмір заборгованості, складеної працівниками заявника, договору між сторонами взагалі не укладено.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

постановила:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Коломаренко К. А.