Справа № 368/1243/20
Рішення

Іменем України

"10" лютого 2021 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши під час підготовчого засідання в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

встановив:

позивач просить суд визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 поважними та встановити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , обґрунтовуючи позов наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_4 належав житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті:

31.01.2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області Маруня Г.П., за реєстраційним номером № 01, яким заповів його майно своїм дітям, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 залишились його діти, тобто він та відповідачі. Інших спадкоємців за законом першої черги після ОСОБА_4 не залишилось.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів свою спадщину йому та відповідачам, він як спадкоємець за заповітом та за законом може успадкувати спадщину ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину свого батька ОСОБА_4 , оскільки протягом встановленого шестимісячного строку подавала заяву про прийняття спадщини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_3 спадщини батька ОСОБА_4 не приймала та не подавала заяви про прийняття спадщини до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори

Він також у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття частини спадщини ОСОБА_4 .

На даний час звернувшись до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини, нотаріус пояснив йому, що ним пропущений строк на прийняття спадщини ОСОБА_4 , про що нотаріусом було надано відмову у вчиненні нотаріальних дій.

У зв`язку з тим, що ним було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні:

- він після смерті ОСОБА_4 не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки в травні 2020 року та червені 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні, після стаціонарного лікування перебував на амбулаторному лікуванні, а також проходив обстеження в жовтні 2020 року. Коли в листопаді він прибув до нотаріуса то дізнався, що спадкова справа заведена за заявою його брата ОСОБА_2 , а він пропустив строк на прийняття спадщини. Нотаріус йому роз`яснив, що він мав звернутись із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 протягом шести місяців після його смерті.

Тому строк на прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин та без його поновлення він не може оформити спадщину ОСОБА_4 .

Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини такий висновок зробив Верховний суд у постанові від 26.06.2019 р. в справі № 565/1145/17.

Вищезазначені причини пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини на його думку є поважними та можуть бути визнанні такими судом.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 на підготовче засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій повідомила, що наміру приймати спадщину після померлого ОСОБА_4 не має. Не заперечує проти оформлення прав на спадщину позивачем ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши позивача і відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

31 січня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району Київської області Марунею Г.П., за реєстраційним номером № 01, яким заповів його майно своїм дітям, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 залишились його діти, тобто позивач ОСОБА_1 та відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Інших спадкоємців за законом першої черги після ОСОБА_4 не залишилось.

Відповідач ОСОБА_2 05 травня 2020 р. подав заяву до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 і була заведена спадкова справа № 45/2020.

Відповідач ОСОБА_3 наміру приймати спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не має, про що додано заяву, яку нотаріально завірену.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За таких обставин заявлені причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть вважатися поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), від 04 листопада 2015 року (справа №6-148цс15).

Відповідно до п.п. 2, 6 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність і ними суд має керуватися при вирішенні питання про права на спадкування.

Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустили встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка висловленою Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

З врахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про визнання даних обставин пропуску строку поважними, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 4, 76-89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 поважними та встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.02.2021 р.

Суддя І.І. Шевченко