Справа №: 398/3751/20
провадження №: 2-о/398/14/21
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" лютого 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Компанійця С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт того, що вона проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, у м. Макеївка Донецької обл. та мала прізвище ОСОБА_1 . 07.12.1982 року вона вийшла заміж за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Войнівка Олександрійського району народилася її донька ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Войнівка Олександрійського району народилася її донька ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Войнівка Олександрійського району народився її син ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Войнівка Олександрійського району народився її син ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. П`ятихатки Дніпропетровської області народилася її донька ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Кременчук помер її чоловік ОСОБА_3 . Згідно з даними домової книги по АДРЕСА_1 , в будинку зареєстрований та був його користувачем її чоловік, ОСОБА_3 . Вона, як дружина та мати їхній дітей, постійно проживала разом із своїм чоловіком. Вказане свідчить про те, що вона з моменту свого народження увесь час проживала на території України та ніколи її не покидала. На її заяву про видачу паспорта громадянина України взамін втраченого, їй було повідомлено, що для отримання паспорта їй необхідно підтвердити її проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

У судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 підтримала заяву із зазначених у ній підстав. Пояснила, що народилася і усе життя проживає в Україні. На час здобуття Україною незалежності проживала з чоловіком і дітьми у с. Войнівка, однак її місце проживання не було зареєстроване, а після 1994 року втратила паспорт громадянки Радянського союзу з відміткою про громадянство України і після цього не змогла отримати паспорт громадянки України. До інших країн не виїжджала і паспорти інших країн не отримувала.

У судовому засіданні представник УДМС України в Кіровоградській області Компанієць С.Л. відніс вирішення заяви на розсуд суду. Він пояснив, що ОСОБА_1 вернулася до Олександрійського відділу УДМС із заявою про видачу паспорта громадянки України. Під час проведення перевірки було підтверджено її особу, однак через відсутність даних про реєстрацію її місця проживання на території України станом на 25 серпня 1991 року документально підтвердити її належність до громадянства України чи іншої держави не вдалось. Тому ОСОБА_1 роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання на території України.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

У наданій суду копії домової книги зазначено, що ОСОБА_3 належить квартира в АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2003 року та він кеористується нею..

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 31.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у місті П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис №1. Її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 07 грудня 1982 року Протопопівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб 07.12.1982 року, актовий запис №28. Прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 11.04.1983 року Олександрійським райвідділом ЗАГС Кіровоградської області, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Войнівка Олександрійського району, актовий запис №19. Його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 (так у документі) народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Маеєвка, Червоногвардейский район, Донецкая обл. (так у документі).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 11.04.1983 року Олександрійським райвідділом ЗАГС Кіровоградської області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Войнівка Олександрійського району, актовий запис №18. Її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 17.01.2018 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис №68.

Допитана як свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона є двоюрідною сестрою заявниці ОСОБА_1 . Вона підтвердила, що ОСОБА_1 станом на день здобуття Україною незалежності, тобто 24 серпня 1991 року, проживала разом з чоловіком і дітьми у с. Войнівка Олександрійського району Кіровоградської області. Це відомо свідку, оскільки у той час вона також проживала у селі Войнівка і підтримувала родинні відносини із двоюрідною сестрою.

Допитана ОСОБА_12 повідомила, що знає ОСОБА_1 , оскільки її чоловік є братом чоловіка ОСОБА_12 . Свідок повідомила, що знайома з ОСОБА_1 з 1977 року, оскільки саме у цьому розі брат її чоловіка одружився із ОСОБА_1 . Після одруження ОСОБА_1 проживала в м. Олександрії, потім ще у часи Радянського союзу вона з чоловіком переїхали до с. Войнівка, потім переїхали у м. П`ятихатки Дніпропетровської області, потім назад повернулися в м. Олександрію. Свідок не пам`ятає конкретні періоди проживання ОСОБА_12 у кожному із зазначених місць, але підтверджує, що ОСОБА_1 на час здобуття Україною незалежності, тобто 24 серпня 1991 року проживала в Україні, до інших країн не виїжджала і паспорти інших країн не отримувала.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України.

У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Сукупність досліджених судом доказів, належність, допустимість, достовірність і повнота яких ніким не оспорюється, дає підстави суду зробити висновок, що на момент прийняття незалежності України, заявник постійно проживала на території України.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України станом на 24.08.1991 рік, має для неї юридичне значення, так як від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, можливість отримання паспорта громадянина України.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 рік.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 3, 6 ЗУ «Про громадянство України», суд

вирішив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області (місцезнаходження: 25015, м. Кропивницький, вул. Єгорова, 25-а), про встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території України станом на 24 серпня 1991 року

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11 лютого 2021 року.

Суддя Орловський В.В.