Справа № 2-1218/11
Провадження № 4-с/211/16/21
У Х В А Л А
іменем України
17 червня 2021 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Середньої Н.Г.,
за участю секретаря судового засідання Зайцевої А.М., Бехало В.В.,
представника заявника Чувпила В.Л., представника заінтересованої особи АТ "Райффайзен Банк Аваль" Графченко І.А., Прядко Т.М.,
у відсутність приватного виконавця Біловола В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича неправомірними, скасування постанов,
заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною скаргою та просить суд визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола Віталія Олексійовича щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 2-1218/11 від 07.08.2012 року неправомірними та скасувати постанови виконавчого провадження № 64859934 від 16.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна боржника та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. В обґрунтування скарги зазначила, що приватним виконавцем Біловолом В.О. 16 березня 2021 року було прийнято постанову ВП № 64859934 про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1218/11 від 07.08.2012 про стягнення з неї на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 281 582,99 грн. Разом із вищезазначеною постановою нею було отримано також постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 16.03.2021, постанову про арешт майна боржника від 16.03.2021 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.03.2021. Вказані постанови вона отримала лише 20.03.2021. Вважає дії приватного виконавця незаконними, оскільки в постановах містяться помилки в частині її даних. Крім того, приватний виконавець виконує виконавчі дії поза межами строків, зазначених в Законі України «Про виконавче провадження». Так, постанова повинна бути направлена їй рекомендованим листом з повідомленням, однак цього не було зроблено. З постанови не вбачається, коли до приватного виконавця надійшов виконавчий лист, виданий судом 07.08.2012, оскільки документ вступив в законну силу 06.06.2012, а термін подачі виконавчого листа до виконання сплинув 06.06.2015. Оскаржувана постанова скріплена печаткою невстановленого зразка., оскільки кожна печатка повинна містити код ЄДРПОУ, який свідчить про реєстрацію суб`єкта в державному реєстрі та відповідно підтверджує законність його діяльності. Тому на підставі викладеного просить задовольнити вимоги.
Ухвалою суду від 07 квітня 2021 року прийнято до розгляду скаргу та залучено до участі у справі в якості зацікавленої особи Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».
Ухвалами суду від 25 травня 2021 року та 03 червня 2021 року розгляд справи ухвалено проводити в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в скарзі. Доповнив, що в нього є сумнів щодо існування взагалі виконавчого листа та відповідного провадження, а після ознайомленнями з копіями документів, що надав суду приватний виконавець виникає ще більше питань. наполягав на витребуванні та огляді у судовому засіданні оригіналів виконавчого листа та матеріалів виконавчого провадження. Звертав увагу, що у виконавчому листі відсутні відмітки про відкриття виконавчого провадження, після того, як є відмітка про його завершення 18.06.2013. наполягав на тому, що строк пред"явлення виконавчого листа до виконання визначено в самому виконавчому листі до 07.06.2013 р.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 вимоги скарги не визнала з підстав, викладених в письмових поясненнях (а.с. 155-157). В обґрунтування пояснень зазначено, що 06.06.2013 банком на адресу Довгинцівського ВДВС було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2-1218/11, виданого 07.08.2012, документи було направлено рекомендованим листом, що підтверджується квитанцією про відправлення та повідомлення про вручення поштового відправлення. 18.06.2013 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 38460583 відносно ОСОБА_1 , про що винесено відповідну постанову. 01.10.2013 по ВП 38460583 державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника, а саме квартири по АДРЕСА_1 , а 25.06.2016 виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення, у власності боржника, про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та проставлено відповідну відмітку на виконавчому листі. 29.09.2016 вдруге банком було направлено заяву про відкриття виконавчого провадження та 04.10.2016 державним виконавцем вдруге було відкрито виконавче провадження № 52437708 відносно ОСОБА_1 10.10.2018 по вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника, 25.10.2016 описано та арештовано належне боржнику майно автомобіль ВАЗ 2107, яке примусово реалізовано через ДП «Сетам» за ціною 23 625,00 грн., банку перераховано суму 22 848,06 грн. 13.12.2020 виконавче провадження завершене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, про що винесено постанову та проставлено відмітку у виконавчому листі. 13.03.2021 банком втретє пред`явлено виконавчий лист до приватного виконавця Біловола В.О., який 16.03.2021 відкрив виконавче провадження № 64859934, про що було винесено постанову, копії якої направлено сторонам. Тому посилання заявника на порушення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності. 17.03.2021 приватним виконавцем було здійснено виїзд з метою опису та арешту майна боржника квартири по АДРЕСА_1 , про що було складено постанову про опис та арешт майна для подальшої реалізації з метою виконання рішення суду, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Тому вважають дії приватного виконавця Біловола В.О. законними та обґрунтованими, що спрямовані на всебічне. неупереджене та об`єктивне виконання судового рішення, в розумні строки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Зазначено про те, що станом на 14.05.2021 зобов`язання за кредитним договором № 014/3663/149533/82 від 06.06.2008, укладеного із ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» не виконано, договір іпотеки не припинено, заборона та обтяження в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з предмету іпотеки не знято, тому в повному обсязі здійснювати свої права щодо майна, яке перебуває в іпотеці банку, не є можливим. Тому вимоги скаржника щодо визнання дій приватного виконавця щодо не зняття арешту з майна та скасування постанови про арешт майна боржника від 16.03.2021 є незаконним та необґрунтованим, тому просять відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

З цих же підстав, що викладеені у письмових поясненнях, проти скарги заперечувала представник заінтересованої особи Прядко Т.М.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В,О. в судове засідання не з`явився, до суду направив письмові заперечення (а.с. 101-104), в обґрунтування яких зазначено, що при реєстрації виконавчого документа в АСВП виконавцем було помилково зазначено в резолютивній частині прізвище та по батькові боржника, у зв`язку з чим 17.03.2021 приватним виконавцем в порядку ст.ст. 8,18 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову по зміну (доповнення) реєстраційних даних, а саме помилку в прізвищі та по батькові боржника, внесено відповідні зміни в АСВП щодо виправлення допущеної в процесуальних документах помилки, копію зазначеної постанови було направлено боржнику та стягувачу для відома. Посилання скаржника на обов`язок приватного виконавця направляти постанови виключно рекомендованою кореспонденцією не узгоджується з положеннями частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», в рамках положень якої діяв приватним виконавець, направивши вказану постанові від 16.03.2021 боржнику 17.03.2021 та за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Щодо пропуску строків, то згідно даних виконавчого документу, датою набрання рішенням законної сили є 06.06.2012, відповідно до відміток державних виконавців на зворотному боці виконавчого документа пор виконання, виконавчий документ неодноразово був на виконанні, останньою датою повернення виконавчого документа стягувачу з частковим виконанням рішення є 13.12.2020, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання є таким, що не пропущений та посилання скаржника на прийняття виконавцем до виконання виконавчого документа з пропущеним строком його пред`явлення є безпідставним та хибним, тому боржник навмисно вводить суд в оману щодо незнання існування виконавчого листа № 2-1218/11 від 07.08.2012. Щодо посилання скаржника (боржника) на те, що виконання рішення не передбачає застосування заходів виконання рішень, то заходи примусового виконання рішень зазначені в ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», а оскільки рішенням суду встановлено стягнення з боржника суми заборгованості, виконавець діє на підставі частин 1,2 статті 18 Закону. Стосовно посилань скаржника щодо пред`явлення виконавчого документа не за підвідомчістю, то документ пред`явлено за місцем проживання боржника-фізичної особи та за місцезнаходженням його майна, що відноситься до виконавчого округу Дніпропетровської області, де і має право здійснювати свою діяльність приватний виконавець Біловол В.О. Стосовно невідповідності печатки приватного виконавця, то вона виготовляється згідно положень Закону України «Про органи і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» та Закону України «Про виконавче провадження, та відповідає вимогам, встановленим в додатку № 5 до Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.10.2016 № 3053/5. Враховуючи викладене, оскільки жодна з вимог, передбачених частинами 4,5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржником не виконується та ігнорується, виконавцем здійснено всі виконавчі дії, відповідно до вимог чинного законодавства для виконання рішення суду, тому виконавець просить відмовити в задоволенні вимог.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини першої статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 лютого 2012 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору в сумі 281 582 грн. 99 коп., з якої: заборгованість по тілу кредиту 147 002 грн. 14 коп., по відсоткам 62 841 грн.. 85 коп., пеня по тілу кредиту 47826 грн.., пеня по відсотках 23913 грн. та понесені витрати по оплаті судового збору - 1 700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ. Рішення суду набрало законної сили 06.06.2012, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 07.06.2013, виконавчий лист видано судом 07.08.2012 (а.с. 13-14 копія виконавчого листа).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі статтею 3 Закону України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання; надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта та п`ята статті 12 Закону 1404-VIII).

Положення, встановлені частиною п`ятою статті 12 Закону № 1404-VIII за своєю суттю є аналогом змісту частини третьої статті 23 Закону № 606-XIV.

У постанові Верховного Суду України від 05 жовтня 2016 року в справі № 910/18165/13 зроблено висновок, що «після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 червня 2019 року в справі № 804/2721/15, у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2020 року в справі № 2018/6-343/11, в ухвалі Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року в справі № 336/1023/20.

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції від 18.06.2013, відкрито виконавче провадження № 38460583 з виконання виконавчого листа № 2-1218/11 виданого 17.08.2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 283 402,99 грн. Заява про примусове виконання подана 13.06.2013 (а.с. 166 копія постанови).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції від 25.05.2016 у виконавчому провадженні № 38460583, повернуто виконавчий документ № 2-1218/11 виданого 17.08.2012 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 168 копія постанови).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції від 04.10.2016 відкрито виконавче провадження № 52437708 з виконання виконавчого листа № 2-1218/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 283 402,99 грн. Заява про примусове виконання подана 30.09.2016 (а.с. 170 копія постанови).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 13.12.2020 у виконавчому провадженні № 52437708, з виконання виконавчого листа № 2-1218/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 283 402,99 грн., повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення (а.с. 172 копія постанови).

13.03.2021 стягувач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-1218/11 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 283 402,99 грн., залишок боргу 260 554,93 грн. (а.с. 11-12 копія заяви).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловола В.О. від 16.03.2021 відкрито виконавче провадження № 64859934 з виконання виконавчого листа № 2-1218/11 виданого 07.08.2012 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 283 402,99 грн. залишок боргу за виконавчим листом складає 260 554,93 грн. (а.с. 176 копія постанови).

Таким чином, стягувачем було перервано строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання, тому перебіг строків починався кожного разу заново з наступного дня після його повернення, останній раз строк розпочався з 14.12.2020, про що свідчать матеріали справи та що не спростовано ні заявником, ні його представником.

Щодо посилань представника заявника на подання виконавчого листа вперше до виконання та відкриття провадження 18.06.2013 року, у той час, як у виконавчому листі зазначено строк до 07.06.2013 , то суд розглядає скаргу щодо дій приватного виконавця Біловола В.О., в межах скарги, у той час, як вперше та вдруге, виконавчий лист подавався до виконання до Довгинцівського відділу ДВС Довгинцівського району.

Частиною першою статті 28 Закону № 1404-VІІІ, визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно тексту скарги та письмових пояснень приватного виконавця, постанова державного виконавця винесена ним 16.03.2021, направлена на адресу боржника 17.03.2021 та отримана ОСОБА_1 20.03.2021, тому питання щодо направлення (не направлення) постанови рекомендованою кореспонденцією за своєю суттю в даній справі не впливає на права та обов`язки заявника, оскільки отримана останньою в розумні строки (3 дні).

Стосовно печатки приватного виконавця невстановленого зразка, то згідно пунктів 1-2 розділу VІІ Порядку допуску до професії приватного виконавця, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 25.10.2016 № 3053/5, для виготовлення печатки приватний виконавець, який внесений до Єдиного реєстру приватних виконавців України та має розпочати свою діяльність, зобов`язаний замовити її виготовлення. Печатка виготовляється за єдиним описом за рахунок коштів приватного виконавця, опис якої наводиться у додатку 5 , відповідно до якого: печатка має форму правильного кола діаметром 45 мм, краї печатки обрамлено бортиком завтовшки 1 мм. По бортику за годинниковою стрілкою інверсним мікрошрифтом розміщується напис, який містить: повне найменування виконавчого округу; слова «Приватний виконавець»; прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця. Складові цього напису розділяються семикутними зірочками. По зовнішньому колу печатки зліва направо центровим способом розміщуються: верхнім рядком слова «Приватний виконавець»; нижнім рядком повне найменування виконавчого округу відповідно до статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», що закінчується семикутною зірочкою. На нижньому стику напису «Приватний виконавець» розміщується напис, що містить прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця, який з обох боків виділено семикутними зірочками. Усі написи виконано спеціальним шрифтом (Arial). У центрі печатки розміщується зображення малого Державного Герба України, яке обрамляється колом діаметром 24 мм (товщина лінії 0,1 мм). Для підвищення захисту вільна від зображення частина кола заповнюється складним малюнком. Вільна від зображення частина кола між бортиком і написом на зовнішньому колі заповнюється захисним растровим зображенням. Печатка виготовляється з гуми або поліуретану. Для печатки використовується штемпельна фарба синього кольору.

Печатка приватного виконавця ОСОБА_5 відповідає вказаним вимогам, тому суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Щодо посилань заявника на помилки в написанні її прізвища та по-батькові, допущені приватним виконавцем у відповідних постановах, то вказані помилки ним виправлено шляхом винесення постанови про зміну реєстраційних даних від 17.03.2021.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, оскільки зазначені заявником обставини ґрунтуються виключно на його припущеннях, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та правомірність дій приватного виконавця по винесенню оспорюваних постанов.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2021 року.

Суддя Н.Г.Середня