Справа № 953/5482/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Зуб Г.А.
за участю секретаря Черниш О.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ», товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ», третя особа територіальний сервісний центр 6341 РСЦ МВС України в Харківській області про визнання правочинів недійсними,-
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5677/19/004636 від 07.12.2019р. укладеного між ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_5 щодо продажу автомобілю TOYOTA CAMRY, типу Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2017 року випуску, сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , посилаючись на те, що його відчужено без згоди позивача.
12.10.2020 року від позивач надійшла до суду позовна заява в уточненій редакції, в якій він просить:
- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6218/18/0072889 від 01.09.2018р., укладеного між ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» та ОСОБА_4 щодо продажу автомобілю TOYOTA CAMRY, типу Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2017 року випуску, сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 ,
- визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5677/19/004636 від 07.12.2019р. укладеного між ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_5 щодо продажу автомобілю TOYOTA CAMRY, типу Седан-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , 2017 року випуску, сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , посилаючись на те, що його відчужено без згоди позивача.
В первісному та в уточненому позові ОСОБА_2 посилається на те, що вказаний автомобіль придбаний у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , тому є спільною сумісною власністю подружжя, але ОСОБА_3 продала цей автомобіль без згоди позивача, у зв`язку з цим позивач вважає недійсними вказані два договори купівлі-продажу транспортного засобу від 01.09.2018р. та від 07.12.2019р. недійсними.
12.05.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області, в якому він просив прийняти рішення та розсуд суду, оскільки сервісний центр не має ніякого відношення до відчуження спірного автомобілю.
21.10.2020р. до суду надійшли пояснення по справі відповідача ОСОБА_3 , в яких вона просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі у зв`язку з їх повним визнанням, врахувати її пояснення при прийнятті рішення, розгляд справи проводити за її відсутності.
28.10.2020р. до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_4 про визнання позовних вимог, в якій він просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі у зв`язку з їх повним визнанням, розгляд справи проводити за його відсутністю.
Відповідач ОСОБА_5 подала до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якій навела підстави своїх заперечень на позов та просила у позові відмовити повністю, оскільки в неї не існувало ніяких правовідносин з попередніми власниками автомобілю, та його було придбано у ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ», та постанова ВП ВС від 21.11.2018 року по справі №372/504/17 регулює відносини щодо укладення договору іпотеки.
30.11.2020р. до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_2 на відзив, в якій він навів свої пояснення, аргументи та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що автомобіль було відчужено без його згоди, що є підставою для визнання договорів недійсними.
03.02.2021р. до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 , в якій просив провести судове засідання від 04.02.2021р. за його відсутністю, розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами, з урахуванням наданих його пояснень та пояснень відповідачів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 .
У судовому засіданні від 04.02.2021р. представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Горшкова Г.І. підтримала відзив ОСОБА_5 , та просила відмовити у позові ОСОБА_2 в повному обсязі.
Представники відповідачів ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ТОВ «Примаск-Автоексперт» в судове засідання не з`явились, повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представник третьої особи ТСЦ 6341 РСЦ МВС України в Харківській області в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві до суду просить розглянути справу за відсутності представника.
06.04.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А.
07.04.2020 року судом здійснено електронні запити до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідачів, відповіді на які надано до суду 07.04.2020.
Ухвалою судді від 08.04.2020 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу 10-денного строку для усунення недоліків.
08.04.2020 року від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Зуб Г.А.
Ухвалою суду від 10.04.2020 р. клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на спірний автомобіль до розгляду справи по суті.
Ухвалою суду від 16.04.2020 р. прийнято до розгляду вказану позовну ОСОБА_2 заяву та відкрито провадження в ній в порядку загального позовного провадження, та задоволено клопотання про витребування доказів.
12.10.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 12.10.2020 р. залучено по справі в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ», прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до розгляду, підготовче судове засідання по справі було відкладено до 29.10.2020 р. 09 год. 00 хв., викликані учасники судового розгляду.
Ухвалою суду від 20.11.2020 р. закрито підготовче провадження по справі, справу призначити до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Горшкова Г.І., встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
14.02.2014 р. між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2018р. по цивільній справі № 639/4209/18 розірвано.
18.05.2017р. на ім`я відповідача ОСОБА_3 в ТСЦ № 6341 РСЦ МВС України в Харківській області було зареєстровано автомобіль TOYOTA CAMRY, номер кузова НОМЕР_1 , 2017 року випуску, сірого кольору, на підставі ВМД 125160/2017/477179 від 24.04.2017р., виданою Київською митницею ДФС, на вказаний транспортний засіб закріплено номерні знаки НОМЕР_2 (далі автомобіль) та оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , що підтверджується відзивом РСЦ МВС України в Харківській області на позовну заяву ОСОБА_2 (а.с.51-53) та що підтверджує ОСОБА_2 у своїй позовній заяві в уточненій редакції (а.с.80, 81).
01.09.2018р. між ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» (Комісіонером) та відповідачем ОСОБА_3 (Комітентом) було укладено договір комісії № 6218/18/0072889 щодо продажу спірного автомобіля (а.с.89).
01.09.2018р. між ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» (Продавцем) та відповідачем ОСОБА_4 (Покупцем) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6218/18/0072889, тобто спірного автомобіля (а.с.87).
01.09.2018р. в Територіальному сервісному центі № 6341 РСЦ МВС України в Харківській області автомобіль перереєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_4 на підставі договору № 6218/18/0072889 від 01.09.2018р., виданого ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ», на транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , що підтверджується відзивом РСЦ МВС України в Харківській області на позов (а.с.51).
11.09.2018р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.09.2018р. по цивільній справі № 639/4209/18 про розірвання шлюбу, де вказано, що між сторонами спору щодо поділу спільного майна немає.
07.12.2019р. між ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» (Комісіонером) та відповідачем ОСОБА_4 (Комітентом) було укладено договір комісії № 5677/19/004636 щодо продажу спірного автомобіля.
07.12.2019р. між ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» (Продавцем) та відповідачем ОСОБА_5 (Комітентом) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5677/19/004636 щодо продажу спірного автомобіля за суму 442000 грн.
07.12.2019р. в ТРС № 6341 РСЦ МВС України в Харківській області автомобіль перереєстровано на ім`я відповідача ОСОБА_5 на підставі договору № 5677/19/004636, виданого ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ», на транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , що підтверджується відзивом РСЦ МВС України в Харківській області на позов (а.с.51).
Довід позивача ОСОБА_2 про те, що відповідач ОСОБА_5 діяла нібито недобросовісно, оскільки їй було відомо, що спірний автомобіль є сумісною власністю подружжя і згоди на його відчуження позивач не надавав, суд вважає безпідставним, оскільки ОСОБА_5 та її представник адвокат Горшкова Г.І. спростували вказані обставини, а позивач ОСОБА_2 ніяких доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надав.
ОСОБА_5 у своєму відзиві та її представник у судовому засіданні пояснили, що спірний автомобіль вона придбала за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5677/19/004636 від 07.12.2019р., укладеного між нею та ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» за 442000 грн., у цьому договорі не вказано, що цей автомобіль передав на комісію ОСОБА_4 .
У ОСОБА_5 були правовідносини тільки з продавцем автомобілю - ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ», а з попередніми власниками автомобілю: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у ОСОБА_5 були відсутні будь-які правовідносини, вона їх не знала.
За матеріалами справи спірний автомобіль раніш був переданий на комісію ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» (Комісіонеру) за договором комісії від 07.12.2019р. його попереднім власником ОСОБА_4 (Комітентом), який мав право відчужувати спірний автомобіль.
Також і ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» мало право укладати з ОСОБА_5 вищевказаний договір купівлі-продажу транспортного засобу від 07.12.2019р.
Згідно положень ч.1 ст.388 ЦК України, ОСОБА_5 є добросовісним набувачем вказаного автомобілю.
Посилання ОСОБА_2 у його позові та у відповіді на відзив на положення (відступлення від висновків) у постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року по справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) суд вважає безпідставним, оскільки по вказаній ОСОБА_2 справі предметом спору є визнання недійсним договору іпотеки квартири, а по даній справі предметом спору є визнання недійсним договорів купівлі - продажу транспортних засобів. Тобто правовідносини щодо укладення договору іпотеки квартири (нерухомого майна) та правовідносини щодо укладення договорів купівлі - продажу транспортних засобів (рухомого майна) суттєво відрізняються один від одного, регулюються різним законодавством та не є подібними з даною цивільною справою.
Крім того, цитуючи положення постанови ВП ВС від 21.11.2018 р. по справі № 372/504/17, позивач замінив у тексту цієї постанови слова: «…відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору іпотеки» - на інші слова: «…відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення правочину», тобто позивач змінив зміст вказаних положень постанови таким чином, що нібито вони стосується всіх правочинів.
Положення вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018р. по справі № 372/504/17, на які посилається позивач, викладені у цій постанові у наступній редакції: «З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, - Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15, від 27 січня 2016 року у справі №6-1912цс15 та від 30 березня 2016 року у справі № 6-533цс16, і вважає, що відсутність нотаріально посвідченої згоди іншого зі співвласників (другого з подружжя) на укладення договору іпотеки позбавляє співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень на укладення договору про розпорядження спільним майном…».
Згідно абз.2 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном. Відповідно до ст.5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна. Тобто на купівлю-продаж продаж автомобіля (рухомого майна) не розповсюджується іпотечні правовідносини.
Таким чином, наведені у позові ОСОБА_2 положення постанови ВП ВС від 21.11.2018 р. по справі № 372/504/17 не підлягають врахуванню по даній справі.
Суд погоджується з доводом ОСОБА_5 про те, що позивачем ОСОБА_2 вибрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки у даному випадку ОСОБА_2 має право подавати до своєї колишньої дружини ОСОБА_3 інший позов про стягнення відповідної компенсації вартості відчуженого автомобіля без його згоди.
Посилання позивача ОСОБА_2 у відповіді на відзив ОСОБА_5 (а.с.148) на правовий висновок, викладений у постанові Верховного суду від 10.06.2020р. у справі № 454/2786/17-ц (провадження № 61-975св20) суд вважає необґрунтованим, оскільки правовідносини та обставини по даній справі не є подібними з справою № 454/2786/17-ц.
Суд не враховує посилання позивача на норми ст.65 СК України та ст.369 ЦК України, оскільки у вказаних нормах визначаються правочини, які потребують обов`язкового нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, але договори купівлі - продажу автомобіля не потребують обов`язкового нотаріального посвідчення , згідно приписів ст.ст.209, 210 ЦК України.
Доводи відповідача ОСОБА_5 та її представника адвокат Горшкової Г.І. про те, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 р. № 1200 «Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери», не передбачає для продажу автомобілю по договору комісії такий документ, як згоду подружжя на його продаж за договором комісії, суд у сукупності з іншими доказами по справі є обґрунтованими.
Доводи відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 грошову позику, а ОСОБА_3 при цьому передала йому на зберіганні спірний автомобіль, що вони оформили договором договір купівлі-продажу ТЗ від 01.09.2018р., укладеним між ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» (комісіонером) та ОСОБА_4 , який надалі нібито за домовленістю з ОСОБА_5 та її батьком переоформив цей автомобіль на ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу ТЗ від 07.12.2019р., укладеним між ТОВ «ВІП-ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_5 у зв`язку з кредитними зобов`язаннями ОСОБА_4 перед АТ «А-Банк», суд вважає безпідставними та такими, що не доведені, оскільки ОСОБА_5 вказані обставини не підтвердила, її представник адвокат Горшкова Г.І. спростувала ці обставини. Крім того, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ніяких доказів вказаних обставин суду не надали, у судове засідання жодного разу не з`явились, направили суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Крім того, позивач ОСОБА_2 у своєму первісному та уточненому позові просить суд визнати недійсними договори купівлі-продажу ТЗ з іншої підстави відсутності його згоди на відчуження спірного автомобіля, як спільної сумісної власності подружжя.
Суд у сукупності з іншими доказами по справі також враховує доводи відповідача ОСОБА_5 про те, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу 07.08.2018р., тобто відповідач ОСОБА_3 уклала з ТОВ «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ» договір комісії від 01.09.2018р. щодо продажу спірного автомобіля у процесі судового розгляду справи про розірвання шлюбу, при цьому у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2018р. по наведеній цивільній справі № 639/4209/18 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказано, що між ними спору щодо поділу спільного майна не існує , відповідач ОСОБА_3 позов визнала та просила його задовольнити.
Таким чином, підстави для визнання недійсними оскаржуваних позивачем договорів купівлі-продажу спірного автомобіля відсутні, а тому суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судовий збір слід віднести за рахунок позивача.
На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 89, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ», товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ», третя особа територіальний сервісний центр 6341 РСЦ МВС України в Харківській області про визнання правочинів недійсними відмовити в повному обсязі.
Судові витрати компенсувати за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_2 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_3 , місцеперебування: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_4 , місцеперебування: АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_8 .

Відповідач ОСОБА_5 , місцеперебування: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_9 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП-ЕКСПЕРТ», місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 28, .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИМАСК-АВТОЕКСПЕРТ», місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Кутузівська, 19/1, .

Третя особа - територіальний сервісний центр 6341 РСЦ МВС України в Харківській області, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, .

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2021 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ