Справа № 458/1029/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.02.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

встановив:

09.11.2020 позивач ОСОБА_1 подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до ОСОБА_2 , в якій просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 03.02.2007 вона уклала шлюб з відповідачем і у шлюбі в них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач відмовляється брати участь в утриманні дітей. Їй важко одній утримувати дітей, оскільки вона ніде не працює, бо не може залишити без догляду дітей і не має внаявності майна. Відповідач працює в м.Києві та отримує заробітну плату, однак не повідомляє своє місце праці і взагалі не спілкується.

Ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 21.01.2021 подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади, в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив, відзиву не подав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

09.02.2021 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.

З урахуванням позовних вимог, згідно яких зокрема позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 03.02.2007, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

В шлюбі сторони мають двоє дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.03.2009) та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.06.2016).

Довідками виконавчого комітету Верхньогусненської сільської ради Турківського району Львівської області від 02.11.2020 №807, №808 та №809 доводиться, що діти сторін проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка ніде не працює і знаходяться на її утриманні за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати їх неповнолітніх дітей, а тому просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку.

Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо обов`язку відповідача як батька утримувати дітей, який регулюється нормами Глави 15 "Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання" Розділу ІІ Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

А відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Матеріалами справи встановлено, що неповнолітні діти сторін у справі проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 і знаходяться на її утриманні.

Відтак, позивач підставно звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів як той з батьків, з ким проживають діти.

У свою чергу суд встановив, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дітей.

Позивач просить суд визначити розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням наведених положень закону при визначенні розміру аліментів суд враховує вік та стан здоров`я дітей, у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням усіх досліджених обставин справи, перевірених доказами, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину є підставним та підлягає до задоволення.

Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

З урахуванням задоволених вимог позивача, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

В частині стягнення з відповідача в користь позивачки витрат понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 16 квітня 2020 року в справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. по даній справі, позивачкою в додаток до позовної заяви долучено копію договору про надання правової допомоги від 04.11.2020, розрахунок №1 суми гонорару за надану правову допомогу від 04.11.2020 з підтвердженням здійснення оплати позивачкою витрат на оплату послуг адвоката в сумі 1500 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 1500 грн. витрачені позивачкою є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення їх розміру, тому такі підлягають до стягнення з відповідача.

Керуючись ст. 180 - 182 Сімейного кодексу України, ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 268, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 09.11.2020 і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду складено 09.02.2021.

Суддя О.І. Кшик