Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/739/21
Провадження № 2-з/945/16/21
УХВАЛА
про забезпечення позову
16 червня 2021 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2021 справу за вказаним вище позовом розподілено головуючому судді Терентьєву Г.В.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2021 року головуючим суддею Терентьєвим Г.В., позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишено без руху.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 03 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, відповідно до Засідання Вищої ради Правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 945/739/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

15 червня 2021 року представником позивача усунуті недоліки, у зв`язку з якими ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2021 року головуючим суддею Терентьєвим Г.В., позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, залишено без руху.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 , головуючим суддею Шароновою Н.О. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 945/739/21. Постановлено розглядати вказану справву за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.
15 червня 2021 року ОСОБА_3 - представник позивача ОСОБА_1 подала суду заяву про забезпечення позову. У вказаній заяві представник позивача просила суд вжити заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення коштів з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису № 1504, вчиненого 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, в рамках виконавчого провадження № 65142355.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник позивача зазначає, що виконавчий напис № 1504 перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, який виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65142355. Приватним виконавцем розпочато примусове виконання виконавчого напису № 1504; 15 квітня 2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , яку останній отримує у військовій частині НОМЕР_1 .
Також представник позивача вказувала на те, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 1504 може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області у цій справі, або ефективний захист, або поновлення чи оспорювання прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов такого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, і з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
У вступній частині постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Крім цього, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника) (постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 766/18228/17; постанова Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц).
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (постанова Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 308/2237/17).
Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
В кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Як слідує з копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 від 15 квітня 2021 року, ВП № 6514235, приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем при примусовому виконанні виконавчого напису № 1504, вчиненого 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує від Військової частини НОМЕР_1 .
Таким чином, подальше здійснення приватним виконавцем Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем дій щодо примусового виконання в рамках виконавчого провадження № 6514235 щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису № 1504, вчиненого 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт заборгованості, який є предметом оскарження, та невжиття заходів забезпечення позову у даній справі, шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом № 1504, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду.
За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 149 - 153, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -
ухвалив:
Заяву ОСОБА_3 - представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личук Тарас Володимирович; приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Зупинити стягнення за виконавчим написом № 1504, вчиненим 17 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу Івано - Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія Фінрайт заборгованості у розмірі 3726 грн. 32 коп.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.
Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити приватному виконавцю виконавчого округу Миколаївської області Баришнікову Артему Дмитровичу, для негайного виконання.
Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова

16.06.2021