Справа № 204/929/21
Провадження № 2/204/971/21

про відмову у відкритті провадження
12 лютого 2021 року м. Дніпро
Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Приваліхіна А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту майна, -
09 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), із вимогою про скасування арешту майна.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області від 10 серпня 2020 року йому стало відомо про те, що на його транспортний засіб марки Ford марки Explorer, 1998 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , Чечелівським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, в межах виконавчого провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та № 52581842 від 17 липня 2017 року, накладено арешт. 19 серпня 2020 року позивач звернувся до Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про скасування арешту з вказаного транспортного засобу. Листом від 28 серпня 2020 року за вихідним № 534444990/19 Чечелівським районним відділом державної виконавчої служби йому було відмовлено в знятті арешту та повідомлено, що дійсно на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та № 52581842 від 17 липня 2017 року про стягнення з нього на користь держави штрафів на загальну суму 1360 гривень. Відповідно до вищевказаної відповіді, виконавчі провадження № 53444990 від 30 жовтня 2017 року та № 52581842 від 17 липня 2017 року були завершені на підставі п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та згідно наказу № 1829/5 від 07 червня 2017 року «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної служби та приватними виконавцями, матеріали було знищено. однак арешт чинний по теперішній час, у зв`язку з чим, позивач змушений звернутися за відновленням свого порушеного права до суду.
Розглянувши матеріали позовної заяви, доходжу наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із вимогами ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розд.VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) вчиняла відповідні дії, оскільки виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.
У Постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 204/2494/20 викладено правовий висновок про те, що такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки в такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, бо його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК. Отже, такий позов не підлягає розгляду в порядку позовного провадження,
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги те, що позивач прохає скасувати арешт, який накладений в межах виконавчих проваджень про стягнення із нього штрафів на користь держави, навіть не зважаючи на те, що виконавче провадження вже знищено, а арешт із його майна не скасований, вважаю, що такі вимоги не можуть бути розглянуті у позовному провадженні, а відтак у відкритті провадження у такій справі слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-5, 19, 48, 55, 186, 260, 268, 375-376, 435 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи.

Ухвала суду набирає законної сили протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками справи, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна