ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у даній цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про задоволення його заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Розглянувши матеріали, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення ухвали про забезпечення даного позову від 19.05.2009 року, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення ухвали про забезпечення даного позову від 19.05.2009 року, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3, ч. 6 ст. 154 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч. 1 ст. 158 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

За змістом ч. 7 статті 158 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 8 вказаної вище статті, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, встановлено, що якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 травня 2009 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 285323,77 дол. США, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 ; грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача; нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 27).

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 травня 2009 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 285323,77 дол. США, а саме: нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; інше рухоме майно, що знаходиться за місцем реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 ; грошові кошти, що обліковуються на рахунках відповідача; нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 28).

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27 липня 2009 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору №379К від 30 січня 2008 року та по кредитному договору №7К від 23 січня 2007 року, у розмірі 2421643,20 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості по кредитному договору №379К від 30 січня 2008 року та по кредитному договору №7К від 23 січня 2007 року, у розмірі 200,00 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 250,00 грн. (а.с. 82-83).

Вказане вище рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 липня 2016 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про часткове скасування заходів забезпечення позову задоволено. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 19.05.2009 року №2-4047/09 в частині накладення арешту на наступне майно: приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею 632,20кв.м., яке складається з магазину металічного, цегляного, зазначеного в плані «А» загальною площею 439,5 кв.м., складу металічного, зазначеного «Г», воріт металічних, зазначених №1, огорожі з металічної сітки, зазначеної «№2», воріт штахетних, зазначених «№3», огорожі штахетної, зазначеної « №4», воріт штахетних, зазначених № 5, воріт штахетних, зазначених «№6», огорожі з металічних прутів, зазначеної «№7», огорожі, зазначеної «№8», колодязя побутового, зазначеного «№9», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 ; приміщення торгового павільйону, цегляного, зазначеного в плані «А», загальною площею 33,5кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_1 ; земельну ділянку, площею 0,2327 кв.м, надану для обслуговування приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зазначена в плані «А-Б-В-Г-А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2 ; земельну ділянку, площею 0,0041кв.м, надану для обслуговування магазину, зазначену в плані «А-Б-В-А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_1 скасовано. В іншій частині заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 19.05.2009 року залишено без змін (а.с. 120).

16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що жодних виконавчих проваджень в Надвірнянському районному ВДВС до нього немає, а строк пред`явлення виконавчого документу сплив. ОСОБА_1 просив скасувати заходи забезпечення позову в частині накладення арешту ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 травня 2009 року №2-4047/09 на все майно, що належить ОСОБА_1 (а.с. 130-135).

Згідно копії листа Надвірнянського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 10.02.2020 року, у вказаному відділі відкритого виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 не перебуває; виконавче провадження №14172860 було закінчено 19.05.2010 року та повторно не пред`являлось (а.с. 132).

В заяві ОСОБА_1 від 03.11.2020 року про скасування заходів забезпечення не конкретизовано щодо якого майна він просить скасувати вжиті ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 травня 2009 року заходи забезпечення позову, враховуючи, що ухвалою цього ж суду від 29 липня 2016 року було частково скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову, зокрема, в частині накладення арешту на приміщення торгового павільйону та земельну ділянку, площею 0,0041 кв.м, надану для обслуговування магазину, що знаходяться за адресою по АДРЕСА_3 , та належать на праві власності ОСОБА_1 .

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що заява ОСОБА_1 від 03.11.2020 року про скасування заходів забезпечення позову не містить обґрунтування, зокрема, щодо стану виконання відповідного судового рішення про стягнення заборгованості; враховуючи, що ні місцевому, ні апеляційному суду заявником не представлено доказів про повне виконання відповідного судового рішення в частині стягнення грошових коштів у солідарному порядку з ОСОБА_1 , - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали місцевого суду від 14 грудня 2020 року та задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з задоволенням вимог кредитора через реалізацію майна боржників кредитор отримав задоволення всіх своїх вимог, - є недоведеними.

Так, в матеріалах справи наявна копія заочного рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківскої області у справі №348/1057/15-ц, відповідно до якого позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №379 К від 30.01.2008 року в розмірі 956923,07 дол.США, що еквівалентно 21291538 грн. 22 коп.- звернуто стягнення на приміщення загальною площею 632,20 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки №379К від 31.01.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме -723377,00 гривень, будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Звернуто стягнення на приміщення загальною площею 33,5 м.кв. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки №379К від 31.01.2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особоюпокупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в Договорі іпотеки, а саме 49613,00 гривень, будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно- правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Однак, згідно інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_1 вказане вище заочне рішення по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасоване, а справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Таким чином, ОСОБА_1 не представлено жодних належних та допустимих доказів того, що рішення суду від 27 липня 2009 року про стягнення з нього заборгованості в солідарному порядку виконане, в тому числі й шляхом реалізації майна боржників. Клопотань про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Заявник не позбавлений можливості звернення до місцевого суду з іншою заявою про скасування заходів забезпечення позову у даній справі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова