Ухвала

10 червня 2021 року

м. Київ

справа № 363/1784/19

провадження № 61-8929ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу адвоката Руденка Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Вишгородське районне комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» (далі - Вишгородське РКП «Вишгородтепломережа») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за опалення у розмірі 696,47 грн, витрати за проведення експертизи у розмірі 5 625,00 грн та судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Вишгородського РКП «Вишгородтепломережа» заборгованість за опалення місць загального користування у сумі 696,47 грн та витрати за проведення експертизи у розмірі 5 625,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Вишгородського РКП «Вишгородтепломережа» сплачений позивачем судовий збір у сумі 960,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вишгородського РКП «Вишгородтепломережа» сплачений позивачем судовий збір у сумі 960,50 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року залишено без змін.

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скаргаадвоката Руденка А. С. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Ціна позову у цій справі становить 696,47 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд приходить до висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Адвокат Руденко А. С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Рекомендація № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року рекомендує державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення заборгованості за опалення у розмірі 696,47 грн, а виняткове фундаментальне значення касаційної скарги для формування єдиної правозастосовчої практики особою, яка подала касаційну скаргу, об`єктивно не підтверджено, Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судові рішення, які оскаржені, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судових рішень, що оскаржені, у касаційній скарзі не зазначені.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою адвоката Руденка Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська