Ухвала

Іменем України

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 388/18/17

провадження № 61-8229ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого

2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) Арещенкової Нелі Миколаївни,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) Арещенкової Н. М. (далі - Хмельницький РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький)).

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти

на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 13 січня 2017 року.

Починаючи з червня 2017 року ОСОБА_2 здійснювалась оплата грошових коштів на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 шляхом

їх безготівкового зарахування на банківські рахунки, відкриті на ім`я стягувача - ОСОБА_1 та дочки - ОСОБА_3 . За період з червня 2017 року до моменту подання заяви ним сплачено грошові кошти в розмірі 92 109,33 грн у якості аліментів, що підтверджується квитанціями про оплату у 26 примірниках, випискою із банківського рахунку дочки. Отже, вказані вище обставини свідчать про належне виконання ОСОБА_2 рішення Долинського районного суду Кіровоградської області

від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 388/18/17.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа у справі

№ 388/18/17.

На підставі виконавчого листа, виданого Долинським районним судом Кіровоградської області у справі № 388/18/17 державним виконавцем Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький) відкрито виконавче провадження № 60122283.

Заявник звернувся до виконавчої служби із заявою про зарахування сплачених ним коштів на утримання дочки. 28 грудня 2020 року отримав відмову державного виконавця у зарахуванні грошових коштів у розмірі 92 109,33 грн в якості оплати аліментів.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_2 просив суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький) Арещенкової Н. М. в рамках виконавчого провадження

№ 60122283, щодо незарахування ОСОБА_2 раніше сплачених ним у період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року грошових коштів у розмірі 92 109,33 грн в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області

від 31 березня 2017 року у справі № 388/18/17;

- зобов`язати головного державного виконавця Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький) Арещенкову Н. М. зарахувати йому раніше сплачені ним у період з 07 червня 2017 року

по 22 грудня 2019 року грошові кошти у розмірі 92 109,33 грн в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня

2017 року у справі № 388/18/17;

- здійснити перерахунок заборгованості в рамках виконавчого провадження № 60122283, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Долинським районним судом Кіровоградської області на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року у справі № 388/18/17, з урахуванням факту сплати боржником у період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року аліментів у розмірі 92 109,33 грн.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області

від 03 лютого 2021 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправними дії головного державного виконавця Хмельницького РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький) Арещенкової Н. М. в рамках виконавчого провадження

№ 60122283 щодо незарахування ОСОБА_2 раніше сплачених ним в період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року грошових коштів в розмірі 92 109,33 грн в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області

від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 388/18/17.

Зобов`язано головного державного виконавця Хмельницького районного

РВ ДВС Центрально-Західного МРУ МЮ (місто Хмельницький)

Арещенкову Н. М.:

- зарахувати ОСОБА_2 раніше сплачені ним в період з 07 червня

2017 року по 22 грудня 2019 року грошові кошти в розмірі 92 109,33 грн

в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 за виконавчим листом, виданим на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області

від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 388/18/17;

- здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 60122283, відкритого на підставі виконавчого листа, виданного Долинським районним судом Кіровоградської області на виконання заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року у цивільній справі № 388/18/17,

з урахуванням факту сплати боржником в період з 07 червня 2017 року

по 22 грудня 2019 року аліментів в розмірі 92 109,33 грн.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 07 квітня 2021 року ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що скаржником доведено належними та допустимими доказами, що державний виконавець діяв всупереч наданих йому повноважень, що призвело до порушення прав та свобод заявника.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову

у задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що з наданих боржником квитанцій видно, що платежі не є періодичними, містять абсолютно різні суми, і в призначенні платежу відсутні відомості, що вони є аліментними.

У призначенні платежу вказано «переказ на картку», не «аліменти», тому відсутні підстави вважати ці платежі такими, що здійсненні в рахунок сплати аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 13 січня 2017 року.

Копіями дублікатів чеків підтверджується сплата ОСОБА_2 в період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року коштів на загальну суму 92 109,33 грн, отримувачами за даними платежами були: стягувач - ОСОБА_1 та їх дочка ОСОБА_3 , на утримання якої аліменти було стягнуто.

Копією довідки Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), сформованою системою самообслуговування «Приват24» щодо виписки за карткою/рахунком НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) у період з 07 червня 2017 року по 07 червня 2020 року, підтверджується переказ коштів ОСОБА_2 .

Відповідно до копії довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 31 липня 2020 року вказана довідка видана клієнту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що картка Юніор НОМЕР_1 , валюта НОМЕР_3 , була перевипущена 22 липня 2020 року одним з батьків - ОСОБА_1 ,

на картку НОМЕР_4 .

Також суди встановили, що державним виконавцем стосовно

ОСОБА_2 були застосовані певні види обмежень та заборон, станом на 01 січня 2021 року заборгованість зі сплати аліментів складала

85 518,64 грн, в ході примусового виконання на ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 50 % від суми боргу, що становить 34 970,75 грн, на суму боргу 76 641,89 грн станом на 01 вересня 2020 року.

Також ОСОБА_2 надано належним чином засвідченні копії квитанцій про сплату грошових коштів в якості аліментів на утримання дочки - ОСОБА_3 , які стягнуті на підставі заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня

2017 року у справі № 388/18/17. Кошти сплачувались через термінал, що підтверджується дублікатами чеків, з призначенням платежу «переказ на карту ПриватБанку». Отримувачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження»

(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових

осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що у період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року ОСОБА_2 переказував кошти через термінал ПАТ КБ «ПриватБанк» на рахунки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується дублікатами чеків, з призначенням платежу «переказ на картку ПриватБанку».

Вказані обставини у повній мірі підтверджуються обставинами справи, зокрема, квитанціями та довідками ПАТ КБ «ПриватБанк».

ОСОБА_2 стверджує, що вказані грошові кошти були сплачені в якості добровільної сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , стягнутих з нього заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 31 березня 2017 року.

Жодних обставин на підтвердження наявності інших зобов`язань

ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови останньої від отримання банківських переказів від боржника у період з 07 червня 2017 року по 22 грудня

2019 року.

Таким чином, вказане свідчить про наявність правових підстав для зарахування грошових коштів в розмірі 92 109,33 грн в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження

№ 60122283 та визначення дійсного стану розрахунку боржника перед стягувачем.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18).

Доводи касаційної скарги щодо коштів, сплачених не як аліменти,

є безпідставними та такими, що спростовуються письмовими доказами

у справі та підтверджуються копіями дублікатів чеків в період з 07 червня 2017 року по 22 грудня 2019 року на загальну суму 92 103,33 грн.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України передбачено, що питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність рішень не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Хмельницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмельницький) Арещенкової Нелі Миколаївни, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 07 квітня 2021 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. Ю. Мартєв

В. А. Стрільчук