ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1718/20 Номер провадження 22-ц/814/436/21Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Коротун І.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року, ухвалене суддею Гальченко О.О., повний текст рішення складено дата не вказана

у справі за ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про відшкодування судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду після усунення недоліків з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області, третя особа: інспектор роти №1 батальйону УПП у м. Полтаві Управління патрульної поліції в Полтавській області Вернигора Роман Володимирович, про відшкодування витрат на правничу допомогу та судових витрат всього у розмірі 8 675,36 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 31 жовтня 2019 р. близько о 08-05 год., гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 р.в., на перехресті вул. Кагамлика та вул. Гребінки, рухаючись в напрямку вул. Європейська, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків з виїздом на смугу зустрічного руху, та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 11183», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював поворот ліворуч зі сторони вул. Гребінки в напрямку вул. П. Мирного на перехресті вул. Кагамлика та вул. Гребінки, чим порушив п.п. 34, 1.3. ПДР України. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. У результаті оформлення матеріалів справи на учасника ДТП ОСОБА_1 було складено адмінпротокол № ДПР18 280866 про порушення ним Правил дорожнього руху України (п.16.11.; п 33.2.1.), за які передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП ( Додаток № 2 - копія адмінпротоколу № ДПР18 280866 ). Інспектор органу МВС, що оформлював ДТП, ЗКР № 1 БУПП у Полтавській області ДПП ст. лейтенант поліції Вернигора Роман Володимирович. Нормативні документи, що регламентують Правила дорожнього руху та дії поліцейських, що оформлюють порушення правил порожнього руху, передбачають, що оформлювати ДТП співробітники поліції повинні з дотриманням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (глава IX «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП»), з дотриманням положень Кодексу України про адміністративне правопорушення. Порушеннями, допущеними ст. лейтенантом поліції Вернигора Р.В., під час оформлення матеріалів ДТП, є порушення при складанні схеми місця ДТП, а саме: вказано, що на головній дорозі є знаки пріоритету, проте на вул. Кагамлика на перехресті з вул. Гребінки відсутні знаки пріоритету; на схемі ДТП вказано світлофор, проте не вказано, що він працював на момент скоєння ДТП; на схемі ДТП не вказано, що в момент скоєння ДТП в автомобілі «Ауді А4» знаходилися пасажири; на схемі ДТП не вказано розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів, площа розсіювання уламків скла. Порушеннями при складанні адмінпротоколу № ДПР18 280866 є: не внесено до протоколу коло осіб причетних до ДТП - учасників, свідків та їх адреси.; екземпляр протоколу, який надано порушнику ПДР, складено таким чином, що у ньому взагалі не читається будь-яка інформація, яка міститься в екземплярі протоколу, що залишився у інспектора (мотив інспектора: «неякісний папір та пагано пише ручка»). Стаття 251 КУпАП передбачає обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Порушеннями при збиранні доказів є: не виявлено повного складу учасників ДТП, не внесено в протокол та не допитані пасажири автомобіля «Ауді А4», які на момент ДТП знаходились в автомобілі, а потім зникли з місця ДТП; не залучено в якості доказу записи ДТП з камери відеоспостереження, встановленої Полтавською міською радою в рамкам програми «Безпечне місто», на місці ДТП. Порушенням принципу адміністративного судочинства стосовно повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (порушення ст.252 КУпАП ) є: на прохання позивача внести виправлення в схему ДТП він отримав відмову з мотивів того, що він заважає роботі поліції; на його прохання залучити інформацію з камери відеоспостереження він отримав відмову з мотивів того, що камера відеоспостереження на данному перехресті відсутня; на його зауваження, що знак «Дати дорогу» стосується транспортних засобів, що наближаються або рухаються по головній дорозі, а на момент ДТП на головній дорозі взагалі не було руху транспортних засобів, бо світлофор показував «червоний сигнал», він отримав відмову з мотивів того, що інспектора інструктують перед початком зміни як складати протокол, якщо є знак «Дати дорогу» незалежно від всіх обставин справи; на його прохання допитати інших учасників ДТП він отримав відмову з мотивів, що «протокол складається стосовно нього, а в його машині пасажирів не було»; на його прохання дати ознайомитися з матеріалами ДТП він отримав відмову з мотиві, що там є покази інших учасників ДТП, якщо він буде бачити їх показання, це порушує Закон України «Про захист персональних даних». Оформлення матеріалів справи ДТП було проведено з грубим порушенням вимог чинного законодавства. З відповідною скаргою на дії інспектора поліції Вернигора Р.В. та з вимогою проведення повного розслідування ДТП він звернувся з листом 06 листопада 2019 року до УПП в Полтавській області Національної поліції України. 19 листопада 2019 року він отримав лист-відповідь УПП в Полтавській області № М-872/41/26/01-2019, згідно якого йому було рекомендовано звернутися до суду. Постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 25 грудня 2019 року у справі № 554/10082/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік. Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення. Полтавський апеляційний суд у справі № 554/10082/19 вирішив ОСОБА_2 вважати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в іншій частині постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 23.12.2019 року залишено без змін. Враховуючи викладене, позивач вважає доведеними численні порушення під час оформлення матеріалів адміністративної справи з боку інспектора ЗКР №1 БУПП у Полтавській області ДПП ст. лейтенант поліції Вернигора Р.В; відмова від повного та всебічного розгляду скарги на дії інспектора поліції з боку Управління патрульної поліції в Полтавській області призвела до неправильної кваліфікації щодо визначення винних учасників ДТП, а саме складання на учасника ДТП ОСОБА_1 адмінпротоколу № ДПР18 280866 про порушення ним правил дорожнього руху України (п.16.11.; п. 33.2.1.). Відсутність будь-яких порушень Правил дорожнього руху з його боку підтверджується рішеннями судів першої та апеляційної інстанції.
Обґрунтування необхідності залучення адвоката та проведення
експертних досліджень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 55/10082/19 та розрахунок вартості судових витрат полягає у тому, що стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Стаття 268 КУпАП дає право особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. У зв`язку з необхідністю належного захисту своїх прав ним було укладено договір про надання адвокатських послуг та оплачено адвокатський гонорар у справі про адміністративне правопорушення № 554/10082/19., що підтверджується копією договору № 4 від 20.11.2019р. про надання адвокатських послуг; копією розрахунку витрат на правову допомогу адвоката ОСОБА_3 та копією додатку № 1 до вказаного вище договору № 4, копією квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 02.12.2019 р. Додатково ним було оплачено роботу адвоката по підготовці матеріалів справи № 554/10082/19 у Полтавському апеляційному суді, що підтверджується копією додатку № 2 до договору № 4 від 20.11.2019 р. про надання адвокатських послуг та копією квитанції до прибуткового касового ордера № 5 від 20.01.2020 р. Також він вимушений був звернутися за проведенням незалежної експертизи обставин ДТП до Полтавського НДІ судових експертиз та сплатити вартість проведення експертизи у розмірі 675,36 грн., що підтверджується копією квитанції про оплату № 0.0..1 від 20.11.2019 р. та рахунком № 48/197 від 19.11.2019 р. Таким чином, сукупні витрати на правничу допомогу та судові витрати склали: 7 000 грн. + 1 000 грн. + 675,36 грн. = 8 675,36 грн.
Доказами щодо звернення з позовом до винної у вчиненні ДТП особи
ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат є звернення 03.03.2020 р. до Київського районного суду м. Полтава (справа № 552/1068/20) з позовом до ТОВ «Надежда Ритейл 2017» та ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди, витрат на надання правничої допомоги та судових експертиз, в якому він посилався на те, що 31.10.2019р. з вини ОСОБА_2 , який керував належним йому на праві власності транспортним засобом «Ауді A4», сталася ДТП, в результаті якої його транспортний засіб марки «ВАЗ 11183» отримав механічні пошкодження. ОСОБА_2 постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019р. визнаний винним у вчиненні ДТП. Київський районний суд у своєму рішенні визнав відповідачем у вказаній справі особу, з вини якої сталася ДТП, а саме ОСОБА_2 . Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8 000 грн. за правничу допомогу та 675,36 грн. за проведення експертного дослідження, то суд не знайшов підстав для їх задоволення. У судовому рішенні у справі № 552/1068/20 зазначено: «Як убачається із матеріалів справи та пояснень позивача, він користувався правничою допомогою та замовляв експертне дослідження під час розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення від 31.10.2019 р., серії ДПР 18 № 280866, за ст. 124 КУпАП. Одночасно розглядався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 . Та обставина, що постановою суду адміністративна справа про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП провадженням закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то вона не є підставою для стягнення з ОСОБА_2 вказаних витрат». У Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Статтею 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок Держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Рішенням Київського районного суду м. Полтава позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., 840,80 грн. судових витрат, а всього 5 840,80 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Обґрунтування щодо вибору відповідача УПП в Полтавській області Департаменту Патрульної Поліції за позовом про відшкодування судових витрат полягають у тому, що згідно ст. 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Стаття 268 КУпАП дає право особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Частина 4 ст. 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що витрати учасників судового процесу на професійну правничу допомогу відшкодовуються в порядку, передбаченому законом. Нормами КУпАП не передбачено порядку стягнення коштів за надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Серед основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ст.2 основних положень ЦПК України). Пункт 3 ст. 133 ЦПК України відносить до складу судових витрат витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи. Стаття 56 Конституції України гарантує, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Норми Конституції є нормами прямої дії. Пунктом 14 Рекомендації II (811 7 Комітету міністрів державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя передбачає, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Ст. 19 ч. 3 Закону України «Про національну поліцію» Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень. Особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення № ДПР18 280866 від 31 жовтня 2019 року ст. лейтенант поліції Вернигора Роман Володимирович обіймає посаду заступника командира роти №1 батальону УПП у Полтавській області та працює в Управлінні Патрульної Поліції в Полтавській області Департаменту Патрульної Поліції. Таким чином, відповідачем по справі визначено саме Управління Патрульної Поліції в Полтавській області Департаменту Патрульної Поліції. Позивач просив суд стягнути з Управління патрульної поліції в Полтавській області (с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, вул. Кременчуцька, 2в) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь витрати на правничу допомогу та судові витрати у розмірі 8 675,36 грн.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про відшкодування витрат на правничу допомогу та судових витрат у загальній сумі 8 675,36 гривень - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що повноваження щодо встановлення правильності та обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення та підстави для адміністративної відповідальності винної особи за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення відповідно до чинного законодавства покладено виключно на суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення. Європейський суд з прав людини при розгляді зазначених справ зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичним неминучими, а їх розмір обгрунтованим. Інспектор Вернигора Р.В. при виявленні ознак адміністративного правопорушення повинен скласти протокол, який у подальшому направляється до суду для розгляду по суті та прийняття судом рішення у справі, що і було зроблено. Дослідивши надані у справі докази, суд встановив, що доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо протиправності дій інспектора Вернигори Р.В. та процесуальні дії інспектора щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно обох водії ДТП, то ці дії врегульовані нормами чинного законодавства, тому суд вважає їх законними і вмотивованими, а доводи позову щодо протиправності дій інспектора, які він здійснював в межах чинного законодавства, то їх оцінка позивачем є суто суб`єктивною та судом не може братися до уваги. Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Надавати об`єктивну оцінку діям поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів у справах про адміністративне правопорушення, при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП, має відбуватися виключно у судовому засіданні суддею, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення. Вимога про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, в якій УПП в Полтавській області ДПП не було стороною, не обґрунтована нормами чинного законодавства. Позивачем не наведено жодних доводів щодо протиправності дій УПП в Полтавській області ДПП та його посадових осіб та причинного зв`язку між такими діями та завданою йому шкодою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповнотою встановлення обставин у справі, невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини у справі, неправильно застосував норми права. Посилається на те, що при розгляді адміністративної справи відносно нього він поніс сукупно витрати на правничу допомогу та судові витрати всього у розмірі 8 675,36 грн., проте, нормами КУпАП не передбачено порядку стягнення коштів за надання правової допомоги, тому він звернувся до суду з цивільним позовом з метою відшкодування цих витрат. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 19 Закону України «Про національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними повноважень. Особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення №ДПР18280866 від 31.10.2019 р. є ОСОБА_4 , який обіймає посаду заступника командира роти №1 батальону УПП у Полтавській області та працює в Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, тому відповідачем по справ саме визначено Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції. При ухваленні судового рішення суд першої інстанції, не врахувавши вимоги ст. 1174, ч.6 ст. 1176 ЦК України, поставив умовою відшкодування витрат на правову допомогу наявність протиправних дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з боку інспектора роти №1 батальону УПП у м. Полтаві Управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Вернигори Р.В. При цьому, суд у своєму рішенні вказав, що надавати об`єктивну оцінку діям поліцейських під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення повинен суд, у провадженні якого знаходиться адміністративна справа, проте, згідно ст. 284 КУпАП в обов`язки суду взагалі не входить давати правову оцінку діям поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 31.10.2019 року о 08-15 год. на перехресті вулиць Кагамлика та Гребінки м. Полтава відбулася ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . Після оформлення матеріалів ДПТ працівниками патрульної поліції було складено адміністративні протоколи на обох водіїв та скеровано до суду для розгляду їх по суті.

На подану скаргу позивачем на ім`я начальника УПП в Полтавській області про неналежне виконання службових обов`язків інспектором ЗКР № 1 БУПП у Полтавській області ДПП Вернигорою Р.В. під час оформлення ДТП, що призвело до неправильної кваліфікації, надано відповідь від 19.11.2019 року про те, що складення протоколу про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, працівники ДПП діють виключно у межах чинного законодавства та відповідно до повноважень, наданих Законом України «Про національну поліцію», «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», тому справи за ст. 124 КУпАП розглядаються виключно судами і рішення щодо дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є виключно прерогативою суду та розглядається в рамках адміністративного провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 63 71).

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 р. у справі №554/10082/19 гр. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення (а.с. 72 74).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.02.2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову суду першої інстанції змінено в частині накладення стягнення, застосованого до гр. ОСОБА_2 , в іншій частині постанову Октябрського районного суду від 23.12.2019 р. залишено без змін (а. с. 75 78).
Вказаними постановами судів не встановлено будь-яких протиправних або неправомірних дій інспектора Вернигора Р.В., також у постановах не зазначено про участь при розгляді справи захисника (адвоката) позивача.
Гр. ОСОБА_1 після розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП подано позов до ТОВ «Надежда Ритейл 2017», ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди. Рішенням Київського райсуду м. Полтава від 11.06.2020 року вимоги задоволено частково, стягнута з ОСОБА_2 моральна шкода у сумі 5 000 грн. та судові витрати у сумі 840,80 грн., у решті вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу та судових витрат за проведення експертного дослідження у розмірі 8 675,36 грн. - відмовлено. Вказане рішення позивач не оскаржував (а.с. 116 117).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є стягнення з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрат на правничу допомогу та судових витрат у розмірі 8 675,36 грн.

Як зазначає позивач у позові, під час розгляду судом першої інстанції протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього та ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, які були складені 31.10.2019 р.інспектором роти №1 батальону УПП у м. Полтаві Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Вернигорою Р.В., він уклав договір про надання адвокатських послуг та сплатив гонорар у праві про адміністративне правопорушення №554/10082/19, що підтверджується додатком до договору про надання адвокатських послуг, розрахунком витрат на правову допомогу та квитанцією до прибуткового касового ордеру, всього на суму 8 000 грн., а також сплатив до Полтавського НДІ судових експертиз вартість проведення експертизи обставин ДТП у розмірі 675,36 грн., всього у розмірі 8 675,36 грн., які підлягають стягненню з відповідача на його користь на підстав ч. 1 ст. 1166 ЦК України як майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю його особистим немайновим правам та відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, позивачем пред`явлено цивільний позов до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, предметом якого є стягнення судових витрат, понесених ним при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з тих підстав, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення законом не передбачено стягнення судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: 1) уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції) органів внутрішніх справ (Національної поліції) … стаття 124 (про порушення на автомобільному транспорті).

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно ч. 1,2 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Статтею 275 КУпАП передбачено відшкодування витрат лише потерпілим, свідкам, експертам і перекладачам.

Таким чином, КУпАП не передбачає можливість відшкодування витрат особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не передбачено пред`явлення цивільного позову (по аналогії з КПК України) тощо.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи (неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; б) наявність шкоди (під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо), шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом завдана шкода відшкодовується у повному обсязі (ст. 22 ЦК України); в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Виходячи з предмету та підстав позову, вбачається, що позивачем пред`явлено позов до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно нього було складено інспектором роти №1 батальону УПП у м. Полтаві Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенантом поліції Вернигорою Р.В., а при її розгляді позивач поніс витрати на правничу допомогу та сплатив вартість експертизи обставин ДТП.
Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що третя особа ОСОБА_4 уповноважений складати такий протокол, а рішення щодо встановлення вини учасника ДТП приймає суд, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У позові ОСОБА_1 вказує на спричинення йому майнової шкоди у вигляді сплати ним витрат на правничу допомогу та за проведення експертизи у справі про адміністративне правопорушення всього у розмірі 8 675,36 грн., проте, ця сума не є майновою шкодою у розумінні ч. 1 ст. 280 КУпАП, яка передбачає майнову шкоду, завдану у ДТП, та ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, яка передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку проте, що у даному випадку відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, який є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, тобто, як стверджує позивач, йому шкода завдана від поведінки третьої особи у даній справі.

Також відсутня четверта умова для цивільно-правової відповідальності відповідача у даній справі - це вина завдавача шкоди третьої особи ОСОБА_4 , який діяв в межах своїх повноважень у відповідності до вимог КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», його дії не визнані неправомірними, факт звільнення особи від адміністративної відповідальності за рішенням суду не вказує на неправомірність дій посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно цієї особи.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі 598/1781/17 (провадження № 13-47кс20) прийшла до висновку про те, що положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК. Натомість положення, які стосуються цивільного позову, визначені главою 9 КПК. Це свідчить про різну правову природу процесуальних витрат та шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. Натомість шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно-небезпечного діяння.

Отже, виходячи із вказаного правового висновку Великої Палати Верховного Суду, слід розмежовувати поняття процесуальних витрат при розгляді справи відповідної юрисдикції від поняття майнової шкоди, завданої особі суспільно-небезпечним діянням.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неповно встановив обставини у справі, неправильно застосував норми права, то вони не заслуговують на увагу, оскільки це не відповідає дійсності.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними повноважень, оскільки у даному випадку дії третьої особи ОСОБА_4 не визнані протиправними, а правова природа витрат, понесених позивачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не є майновою шкодою у розумінні ст. 22 ЦК України.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що, не врахувавши вимоги ст. 1174, ч.6 ст. 1176 ЦК України, суд першої інстанції поставив умовою відшкодування витрат на правову допомогу наявність протиправних дій під час складання протоколу про адміністративне правопорушення з боку інспектора роти №1 батальону УПП у м. Полтаві Управління патрульної поліції в Полтавській області ст. лейтенанта поліції Вернигори Р.В., і при цьому, суд у своєму рішенні вказав, що надавати об`єктивну оцінку діям поліцейських під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення повинен суд, у провадженні якого знаходиться адміністративна справа, проте, згідно ст. 284 КУпАП в обов`язки суду взагалі не входить давати правову оцінку діям поліцейських, які складали протокол про адміністративне правопорушення, то в цій частині доводів згідно ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2021 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов