Справа № 462/8150/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пилип`юк Г.М.
Провадження № 22-з/811/194/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:30
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симець В.І.,

Топилко А.В. і адвоката Бабій І.М.-

представників відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24 грудня 2019 року задоволено позов ОСОБА_4 в інтересах недієздатної ОСОБА_5 (опікуном якої він був) до ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Якібчук Оксани Богданівни про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (в подальшому „спірна квартира та „Договір купівлі-продажу).

Ухвалено визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 серія та номер 680, посвідчений приватним нотаріусом Якібчук Оксаною Богданівною 04.07.2013 року, та скасувати його реєстрацію індексний номер 3669760 від 04.07.2013 року.

Вирішено питання судових витрат (том 2, а.с. 54-58).

В ході розгляду цієї справи (а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ОСОБА_5 померла (том 1, а.с. 225) і за заявою ОСОБА_2 (том 2, а.с. 6) останню ухвалою Залізничного районного суду міста Львова від 04 листопада 2019 року було залучено до участі у справі в якості правонаступника первісного позивача (том 2, а.с. 37).

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , задоволено частково.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 грудня 2019 року змінено, а саме: доповнено його резолютивну частину третім абзацом наступного змісту:

«Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (громадянка Російської Федерації) 277 600 (двісті сімдесят сім тисяч шістсот) грн.».

У зв`язку з вищенаведеним, абзаци 3-6 резолютивної частини рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 грудня 2019 року ухвалено вважати абзацами 4-7.

В решті рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 грудня 2019 року залишено без змін (том 2, а.с. 125-128).

16 листопада 2020 року ОСОБА_2 подала до Львівського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення «на підставі ст. 270 ЦПК України», «яким доповнити постанову від 19.10.2021 р. пунктом про те, що власність на (спірну) квартиру … переходить до ОСОБА_2 », мотивуючи її тим, що «суд, доповнюючи рішення пунктом про стягнення з (заявниці) 277 000 грн. на користь ОСОБА_6 , тобто застосовуючи двосторонню реституцію, не вказав у своїй постанові про повернення власності на квартиру» (том 2, а.с. 130).

Заявниця ОСОБА_2 та її представник, адвокат Маркович Б.І., будучи своєчасно (25.01.2021 року) повідомленими про розгляд заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення 08 лютого 2021 року (а.с. 155, 156), в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення щодо задоволення заяви зі сторони представників відповідачки ОСОБА_1 та перевіривши матеріали справи в межах доводів заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3)судом не вирішено питання про судові витрати;

4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

В той же час, питання визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_5 (первісною позивачкою) не було предметом позовних вимог.

Так само, як не було предметом позовних вимог визнання такого права власності на цю квартиру і за ОСОБА_2 , яку було залучено до участі у справі в якості правонаступника первісного позивача, а саме як особу, яка прийняла спадщину після смерті позивачки ОСОБА_5 .

За вищенаведених обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення «про те, що власність на (спірну) квартиру … переходить до ОСОБА_2 », а відтак заявниці ОСОБА_2 слід відмовити в прийнятті додаткового рішення за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 260, 270, 367, 369 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті додаткової постанови по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 24 грудня 2019 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 09 лютого 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.