Справа № 286/3022/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу , -

В С Т А Н О В И В:
Позивач військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача в порядку регресу на свою користь матеріальну шкоду, завдану державі, в розмірі 118662,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.04.2016 року відбулася ДТП за участі транспортного засобу ГАЗ 3309, р/н НОМЕР_2 , належного військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, під керуванням ОСОБА_2 , який проходив військову строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, та транспортного засобу Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_3 , внаслідок якої загинули дві особи, зокрема ОСОБА_3 . Вироком Рівненського районного суду Рівненської області обвинуваченого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.415 КК України, стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь потерпілої ОСОБА_4 88661,12 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної із знищенням майна автомобіля Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_3 , та 30000 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_3 . В цій частині вирок набрав законної сили. Військовою частиною НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 добровільно сплачено вказані кошти за вироком суду в загальній сумі 118662 грн. Відтак, на підставі ст.1191 ЦК України війська частина НОМЕР_1 набула права зворотної вимоги (регресу) до винної особи ОСОБА_2 у розмірі виплаченого відшкодування, що є підставою для задоволення позову.

Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подав, будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

03.02.2021 року на адресу суду надішли клопотання представника відповідача адвоката Невмержицького В.П. про ознайомлення з матеріалами справи та про залишення позовної заяви без руху, в якому представник відповідача просить залишити позов без руху та встановити позивачу строк для усунення недоліків позову, мотивуючи свої вимоги невідповідністю позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України. Інших клопотань відповідач та його представник не заявляли.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху відмовити з мотивів його безпідставності, справу розглянути за відсутності відповідача, належно повідомленого про розгляд справи, та задоволити позов у повному обсязі, з мотивів у ньому наведених.

Розглянувши доводи клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху, врахувавши думку представника позивача, судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання протокольною ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, з мотивів відповідності позовної заяви вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача по суті позову, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 12.03.2019 року у справі № 507/1531/17 обвинуваченого ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.415 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; постановлено стягнути із обвинуваченого ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 58269 грн. у рахунок відшкодування заподіяної злочином шкоди та на користь військово-медичного клінічного центру Західного регіону України 70512,09 грн. у рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 ; постановлено стягнути із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_4 88661,12 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з знищенням майна - автомобіля Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_3 , та 30000 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника; на користь ОСОБА_4 і її неповнолітнього сина ОСОБА_6 100000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди; постановлено стягувати з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_4 на утримання дитини загиблого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3662,11 грн. щомісячно, починаючи з 23.04.2016 року до досягнення ним вісімнадцяти років (у разі навчання у вищому навчальному закладі - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Вироком встановлено, що ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби та проходячи військову службу на посаді стрільця за штатом взводу матеріально-технічного забезпечення 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , порушуючи вимоги статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.17 Закону України «Про оборону України», статей 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.14 Закону України «Про дорожній рух», а також пункти 1.3, 1.5, 2.3, 10.1, 10.4, 16.13 Правил дорожнього руху, 23 квітня 2016 року приблизно о 14:35 год. на 135 км + 250 м автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів, рухаючись зі сторони м.Рівного в напрямку м.Сарни та керуючи транспортною машиною ГАЗ-3309, р/н НОМЕР_2 , яка належить військовій частині НОМЕР_1 , змінив напрямок руху, повернув ліворуч у сторону с.Нова Любомирка Рівненського району та допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_3 , внаслідок чого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 були смертельно травмовані, а ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 10.09.2019 року вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Постановою Верховного суду від 02.07.2020 року вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 12.03.2019 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 10.09.2019 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_4 і її неповнолітнього сина ОСОБА_6 100000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_4 на утримання дитини загиблого - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3662,11 грн. щомісячно, починаючи з 23.04.2016 року до досягнення ним вісімнадцяти років (у разі навчання у вищому навчальному закладі - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, у решті судові рішення щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

На виконання вироку Рівненського районного суду Рівненської області від 12.03.2019 року та постанови ВС від 02.07.2020 року, військовою частиною НОМЕР_1 НГУ 14.08.2020 року сплачено на користь ОСОБА_4 88661,12 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної із знищенням майна автомобіля Daewoo Nexia, р/н НОМЕР_3 , та 30000 грн. витрат на спорудження надгробного пам`ятника ОСОБА_3 .

З аналізу змісту глави 82 ЦК «Відшкодування шкоди» вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду».

Так, статтями 1166, 1167 ЦК (відповідальність за завдану майнову та моральну шкоду) передбачено загальне правило, згідно з яким відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статтями 1187, 1188 ЦК обов`язок з відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану в законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки. Ці норми встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Отже, враховуючи те, що військова частина НОМЕР_1 володіє на праві оперативного управління закріпленим за нею Головним управлінням Національної гвардії України військовим майном, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, вона на підставі судового рішення понесла відповідальність згідно з ч.2 ст.1187 ЦК.

Проте, за наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Оскільки вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було заподіяно шкоду, яку було відшкодовано військовою частиною НОМЕР_1 НГУ, остання набула права зворотної вимоги (регресу) до нього в розмірі виплаченого відшкодування в сумі позову.

Відтак, позов підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (, м.Львів, вул.Княгині Ольги, 105) матеріальну шкоду в розмірі 118662 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.02.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко