Справа № 215/117/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Новикової К.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Повалій О.В. ,

представника відповідача - Доценко Т.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в залі суду № 3 за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

12.01.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві, в якій просить стягнути з відповідача 500 000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, у зв`язку з смертю її сина ОСОБА_4 .

Вказує, що з її сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.02.2016 на дільниці дроблення руди в корпусі 1-2 стадії дроблення виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 ПАТ «ПівнГЗК», правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК», під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок із смертельним наслідком. Відповідно до акту форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 14 лютого 2016 року о 9 годині 22 хвилини на ПАТ «ПівнГЗК», комісія з розслідування нещасного випадку провела розслідування з 17 лютого 2016 року по 13 квітня 2016 року оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з наданою документацією технічною, технологічною, нормативною, висновком судово-медичної експертизи Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР», ознайомившись з пояснювальними записками та опитавши причетних осіб, з`ясувавши обставини та причини нещасного випадку, керуючись вимогами пункту 42 та на підставі частини 2 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, і комісія з спеціального розслідування дійшла висновку, що нещасний випадок з дробильником ДФ-1 ПАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_4 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-1. Актом Н-1 №4/IV про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 19 квітня 2016 року встановлена причина настання нещасного випадку: основна - невиконання вимог інструкцій з охорони праці, супутня - невиконання посадових обов`язків.

Висновком комісії у Акті Н-1 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Син позивача, ОСОБА_4 був її старшим сином, він завжди був для матері опорою та підтримкою, завжди допомагав з вирішення різноманітних питань, що виникали в повсякденному житті позивача. У позивача є ще молодший син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дітей позивач виховувала сама, без їхнього батька. ОСОБА_4 з малих літ допомагав та підтримував матір, рано влаштувався на роботу, щоб допомагати матері та братові, оскільки допомоги їм чекати не було звідки, тому фактично він був їх єдиною підтримкою та опорою. Позивач отримувала від свого сина як матеріальну допомогу, оскільки лише на її заробітну плату вона з молодшим сином прожити не мали б можливості, оскільки розмір заробітної плати позивача є не великим, а на утримання житла, покупку продуктів, одягу, взуття, предметів першої необхідності, утримання молодшого сина необхідне понесення значних матеріальних затрат, крім того позивач отримувала від ОСОБА_4 допомогу у побуті та ін., оскільки він завжди піклувався і підтримував морально свою матір та брата.

Внаслідок смерті сина, у позивача на фоні стресу та нервового потрясіння розвились хвороби та загострились її ранішні захворювання, в зв`язку з чим вона проходила лікування як амбулаторно так і в стаціонарно. Крім того позивач 11.12.2017 р. перенесла операцію та була направлена на огляд до Міжрайонної Зарічної МСЕК, де їй було встановлено другу групу інвалідності з 07 березня 2018 р., причина інвалідності - загальне захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, у зв`язку з чим, їй протипоказані всі види праці в звичайних умовах та рекомендоване лікування у невропатолога. Після переогляду 05.02.2020 р. позивачу встановлено з 01.04.2020 р. третю групу інвалідності, їй протипоказані: тривала хода та важка фізична праця, рекомендований нагляд та лікування у сімейного лікаря.

Таким чином, у зв`язку зі смертю сина, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона отримала сильне нервове потрясіння коли дізналась про смерть сина, крім того вона втратила близьку їй людину. Після його смерті її життя повністю змінилося, у зв`язку із чим вона простить стягнути з відповідача 500 000 грн. завданої моральної шкоди.

Стислий виклад заперечень відповідача.

09.03.2021 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. надала відзив на позовну заяву, який підтримала в судовому засіданні 31.03.2021. Вказує, що син позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював на підприємстві відповідача дробильником виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1, та 14.02.2016 з ним стався нещасний випадок, від отриманих травм він помер у травматологічному приймальному відділенні КЗ «КМЛ №7» ДОР». За результатами спеціального розслідування комісією складені «Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку» від 19.04.2016, та «Акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом» №4/ІV від 19.04.2016, у яких детально викладено описи місця поліції, обставин та причин нещасного випадку з ОСОБА_4 , а також висновки комісії. Факт нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 14.02.2016 з дробильником виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 ПАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_4 , підтверджується належними доказами, долученими до позовної заяви, і не оспорюється відповідачем. Також відповідач не заперечує, що виробничий процес на його підприємстві пов`язаний з використанням технологій та устаткування з підвищеною небезпекою, однак у висновку комісії зі спеціального розслідування чітко зазначено, що нещасний випадок з ОСОБА_4 стався внаслідок саме організаційних причин (порушення інструкцій з охорони праці, у т.ч. самим потерпілим), а не технічних (неналежного технічного стану устаткування або т. ін.). Також зазначає, що на підприємстві відповідача приділяється особлива увага питанням охорони праці та промислової безпеки, розробляються та впроваджуються заходи щодо захисту персоналу, його навчання та залучення до участі в процесах створення безпечного виробничого середовища. Таким чином, як видно з матеріалів спеціального розслідування, потерпілий ОСОБА_4 після отримання наряду здійснював саме такий огляд закріпленого обладнання (АБВР), і при цьому допустив грубе порушення вимог інструкції з охорони праці, яке полягало в проникненні за огорожу конвеєра та виконанні дій, які не були доручені йому за нарядом і не відносились до його компетенції, наслідком чого стало його травмування. Отже, саме дії потерпілого знаходяться у прямому причинному зв`язку з даним нещасним випадком. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначає, що зі свого боку відповідач не заперечує того, що втратою сина внаслідок нещасного випадку на виробництві позивачці заподіяно тяжкої моральної втрати та душевних страждань, у той же час не може погодитися з окремим твердженнями позивачки, оскільки вони не в повній мірі відповідають дійсності. У якості компенсації моральної шкоди підприємство запропонувало позивачці надати відремонтоване житлове приміщення в гуртожитку малосімейного типу АДРЕСА_1 , враховуючи той факт, що вона проживає з дорослим (молодшим) сином в однокімнатній квартирі. Однак від запропонованого житла вона також відмовилась, надаючи перевагу компенсації моральної шкоди у грошовому вираженні. Що стосується розміру відшкодування за моральну шкоду у сумі 500 000,00 грн., яку просить стягнути позивачка, то, з точки зору відповідача, вона є завищеною і не відповідає вимогам щодо розумності і справедливості, з огляду на розміри компенсації, стягнуті судами у подібних цивільних справах.

Як уже вказано вище, 16.02.2016 за фактом нещасного випадку, внаслідок якого був смертельно травмований ОСОБА_4 , органом досудового розслідування було відкрито кримінальне провадження ЄРДР №0000349 по обвинуваченню ОСОБА_5 , оператора пульта керування дробильної фабрики №1 ПАТ «ПІВНГЗК», у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, внаслідок якого наступила смерть фізичної особи. За матеріалами кримінального провадження ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2017 відкрито кримінальну справу, яка перебуває в провадженні судді Демиденка Ю.Ю. Потерпілими та цивільними позивачками у вказаній кримінальній справі визнані ОСОБА_1 - мати померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - його вдова, а цивільним відповідачем - ПрАТ «ПівнГЗК». Предметом кожного із вищевказаних цивільних позовів є відшкодування моральної шкоди, завданої смертю потерпілого ОСОБА_6 , у розмірі 1 000 000,00 грн. Як вбачається з позовної заяви, підставами цивільного позову, заявленого позивачкою у кримінальному провадженні №0000349, є завдання їй моральної шкоди у зв`язку з трагічною смертю сина ОСОБА_4 внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 14.02.2016. При цьому ті ж самі обставини є підставою позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у даній справі. Таким чином, просить позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_8 в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки вона втратила сина, який був їй єдиною підтримкою та опорою.

Представник позивача Повалій О.В. в судовому засіданні просила позов задовольнити, на підставах викладених у позові.

Представник відповідача Доценко Т.Ю. судовому засіданні просила в задоволені позовних вимог позивача відмовити, на підставах викладених у відзиві на позовну заяву.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 10-00 год. 23.02.2021.

23.02.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 11-30 год. 31.03.2021, за клопотанням представника відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з наданням їй часу для підготовки та подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні 31.03.2021 оголошено по справі перерву до 10-00 год. 23.04.2021, для надання часу позивачу для пред`явлення суду копію позовної заяви та ухвалу суду про призначення справи по кримінальному провадженню.

23.04.2021 оголошено по справі перерву до 11-00 год. 26.05.2021, для виклику в судове засідання представника позивача Повалій О.В. та представника відповідача Доценко Т.Ю.

26.05.2021 справу знято з розгляду до 12-00 год. 14.06.2021, у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

Ухвалою суду від 14.06.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника ПРАТ «ПівнГЗК» Доценко Т.Ю. про закриття провадження по справі.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , матір`ю якого в свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 , записано ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 232 (а.с. 10).

Згідно акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 14.02.2016 о 09-22 год. на ПАТ «ПівнГЗК», обставини, за яких стався нещасний випадок: о 07 годині 30 хвилин 14 лютого 2016 року старший майстер дільниці виробничої дільниці дроблення руди ОСОБА_9 в приміщенні нарядної технологічного персоналу у присутності в.о. начальника дільниці виробничої дільниці дроблення руди ОСОБА_10 провів для зміни №3, яка працювала у цей день з 08 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин змінно-зустрічні збори, де ОСОБА_9 довів інформацію про роботу цеху, дільниці, попередньої зміни та інформацію з охорони праці, потім видав письмовий наряд кожному працівнику та провів інструктаж з його безпечного виконання, у тому числі наряд отримали: - дробильник ОСОБА_4 на експлуатацію та прибирання дробарок КРД 700/100 1-2 черги, АТУ, маслостанцій, стрічкових живильників відмітки - 42.000 м., насосного обладнання, проведення стропальних робіт; - машиніст конвеєра ОСОБА_11 на експлуатацію та прибирання конвеєрів М-1, М-2, АТУ, маслостанцій, автостел; - машиніст конвеєра ОСОБА_12 на експлуатацію та прибирання конвеєрів К-1, К-2; - оператор пульта управління ОСОБА_5 на ведення технологічного процесу та дистанційне керування механізмами фабрики; - інші члени бригади у кількості одинадцять осіб згідно закріплених виробничих місць. По закінченню змінно-зустрічних зборів о 07 годині 50 хвилин технологічний персонал зміни пішов на свої робочі місця для прийому зміни та огляду закріпленого за ними обладнання, ОСОБА_4 попрямував до свого робочого місця, до корпусу 1-2 стадії дроблення. Після видачі наряду, приблизно о 08 годині 30 хвилин старший майстер дільниці ОСОБА_9 через оператора пульта керування ОСОБА_5 оговорив присутність дробильника ОСОБА_4 на відмітці дробарок КРД 700/100 для спільного огляду дробарок на предмет наявності футеровок станини дробарок. Після огляду ОСОБА_9 усно наказав дробильнику ОСОБА_4 оглянути стрічки стрічкових живильників на відмітці - 42.000 м. та доповісти йому про результати огляду. Згідно пояснень ОСОБА_9 , інформації про стан стрічкових живильників від ОСОБА_4 він не отримав. Згідно пояснень ОСОБА_12 , о 08 годині 32 хвилини конвеєри К-2, М-2 були зупинені для огляду стрічки конвеєра К-2 на предмет її порізу. О 09 годині 15 хвилин припинилась подача руди на прийомному бункері 1-2 стадії дроблення і оператор ОСОБА_5 самостійно прийняла рішення про зупинку конвеєрів К-1, М-1 з метою проведення регламентної перевірки гальм та блокувань технологами, які обслуговують дані конвеєра. О 09 годині 18 хвилин оператор ОСОБА_5 наказала ОСОБА_11 , зупинити конвеєр М-1 для проведення даної перевірки. Конвеєр К-1 був зупинений автоматично блокуванням. Закінчивши виконання регламентного огляду та перевірку гальм і блокувань конвеєрів К-1, М-1, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 передали інформацію про його результати оператору ОСОБА_5 та підтвердили можливість його безпечного пуску. Доповіді від ОСОБА_4 про стан стрічкових живильників та підтвердження можливості їх безпечного пуску ОСОБА_5 не отримала.

ОСОБА_5 інформацію про результати проведеної перевірки та готовності до запуску конвеєрів К-1, М-1 у роботу старшому майстру ОСОБА_9 не повідомила, самостійно прийнявши рішення про їх запуск у роботу, о 09 годині 21 хвилині за допомогою гучномовного зв`язку повідомила про їх запуск та здійснила дистанційний пуск їх у роботу.

Згідно пояснень ОСОБА_5 , після того, як вона по гучномовному зв`язку повідомила про запуск конвеєрів, до неї зателефонував ОСОБА_4 і повідомив, що оглядаючи стрічкові живильники на відмітці - 42.000 м. він побачив у шнеці конвеєра просип і що треба розмити шнек. Зі слів ОСОБА_5 , у період з 09 години 23 хвилини до 09 години 35 хвилин вона за допомогою гучномовного зв`язку періодично викликала ОСОБА_4 з метою виконання завдання старшого майстра ОСОБА_9 для отримання інформації від нього про технічний стан стрічкових живильників на відмітці - 42.000 м. - він не відповідав.

ОСОБА_9 спустився на відмітку - 45.000 м., де і побачив ОСОБА_4 , який знаходився на бетонній підлозі між конвеєрами К-1 і К-2 головою до конвеєра К-2, він був у напівлежачому стані та опирався на руки. Також, з пояснень ОСОБА_9 , він мав намір підсласти під нього дерев`яну дощечку, проте ОСОБА_4 відмовився, сказавши, що має сильний біль у нозі і спині. Після цього ОСОБА_9 телефоном з відмітки -42.000 м. повідомив оператора про нещасний випадок з ОСОБА_4 , та про необхідність виклику медичної допомоги, зупинки конвеєра К-1 та виклику дробильників 3-4 стадії дроблення на допомогу.

Згідно пояснень дробильників 3-4 стадії дроблення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , коли вони підійшли до ОСОБА_4 і спитали, що трапилось, він відповів, що доповідав оператору про намір очистити шнек, але вона запустила конвеєр К-1.

Приблизно о 10 годині 10 хвилин фельдшер ОСОБА_16 прибула на відмітку -45.000 м., оглянувши потерпілого ОСОБА_4 повідомила про необхідність виклику реанімаційної бригади швидкої допомоги.

З пояснень фельдшера ОСОБА_16 транспортувати потерпілого на ношах сходами не було можливості, тому в.о. головного інженера Хапугіним І.А. було прийнято рішення про демонтаж секцій огородження конвеєру К-1 для можливості транспортування на ношах ОСОБА_4 через холосту гілку стрічки конвеєру К-1 до машини швидкої допомоги .

О 11 годині 10 хвилин ОСОБА_4 доставили до реанімаційного автомобіля і повели до приймального відділення КЗ «Криворізька міська лікарня №7» ДОР», де він був госпіталізований до травматологічного відділення.

16.02.2016 р. о 09 годині 35 хвилин у лікарні КЗ «Криворізька міська лікарня №7» ДОР» ОСОБА_4 від отриманих травм помер (а.с. 11-15).

19 квітня 2016 року було складено Акт № 4/ІV про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом відносно ОСОБА_4 , який стався з ним 14.02.2016 о 09-22 год. під час виконання ним трудових обов`язків на дільниці дроблення руди в корпусі 1-2 стадії дроблення ДФ на відмітці -45.000 м. в хвостовій частині стрічкового конвеєра К-1 ПАТ «ПівнГЗК», правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с. 16-19).

Відповідно до висновку комісії у Акті Н-1 встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Особи які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці: 1. ОСОБА_4 , дробильник виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 ПАТ «ПівнГЗК», який проник в небезпечну зону за огородження конвеєра, виконував роботу, що не відповідає його кваліфікації, без отримання на неї наряду та інструктажу з безпечного виконання робіт, знаходився у місці, не пов`язаному з виконанням виданого йому наряду, чим порушив п.п.1.10., 1.11. Інструкції з охорони праці №04.1-2014 для дробильника дробильної фабрики №1, п. 56.1.11. «Положення про СУОП у ПАТ «ПівнГЗК»; 2. ОСОБА_5 , оператор пульта керування виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 ПАТ «ПівнГЗК», яка оперативно не вирішувала з відповідальною особою (старшим майстром дільниці) питання пов`язані з запуском та зупинкою устаткування фабрики, самостійно, без узгодження з старшим майстром дільниці зупиняла та запускала технологічне обладнання і здійснила дистанційний запуск обладнання без підтвердження його безпечного пуску працівниками, обслуговуючими окреме обладнання, яке входить до однієї технологічної ланки, чим порушила п. 3.1. Інструкції з охорони праці №04.05.-15 для оператора пульта керування дробильної фабрики №1, п. 56.1.11 «Положення про СУОП у ПАТ «ПівнГЗК», п. 5.11. розд. V «Правил охорони праці під час дроблення і сортування, збагачення корисних копалин і огрудкування руд та концентратів»; 3. ОСОБА_9 , старший майстер дільниці виробничої дільниці дроблення руди ДФ-1 ПАТ «ПівнГЗК», який не здійснив достатнього контролю за додержанням працівниками зміни технологічної, виробничої та трудової дисципліни, правил і норм охорони праці та промислової безпеки, чим порушив п. 2.5.3. Посадової інструкції старшого майстра дільниці виробничої дільниці дроблення руди дробильної фабрики №1 (а.с. 16-19).

Згідно до висновку, наданому Криворізьким міжрайонним відділом КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово - медичної експертизи» ДОР», заключний клінічно встановлений діагноз: «Тяжелая сочетанная кататравма. Синдром раздавливания нижней части туловища, таза и нижних конечностей. Объединенные болезни: ЗТЖ. Ушиб органов брюшной полости. Обширная забрюшинная гематома с разрывом париетальной брюшины. Внутрибрюшное кровотечение. Закрытые двойные переломы лонных и седалищных костей таза со смещением. Разрыв крестцово-подвздошных сочленений с нарушением целосности тазового кольца. Ушиб органов малого таза. Закрытый оскольчатый винтообразный перелом на границе средней и нижней трети костей правой голени со смещением обломков. Множественные гематомы поясничной области и обеих бедер. Травматический шок 3-4 ст. Осложнение основного: посттравматический тромбоз правой подколенной артерии и ишемии олени. Острая почечная недостаточность. Интоксикация. Синдром полиорганной недостаточности, що підтверджується актом 4/ІV про нещасний випадок від 19.04.2016, форми Н-1 (а.с. 16-19).

Довідкою МСЕК від 07.03.2018, ОСОБА_1 первинно встановлено з 07.03.2018 другу групу інвалідності, у зв`язку з загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату, що також було встановлено при повторному огляді 01.04.2019. 05.02.2020 довідкою МСЕК з 01.04.2021 встановлено третю групу інвалідності, за висновком якої вона потребує нагляду та лікування у сімейного лікаря, та протипоказані: тривала хода, важка фізична праця (а.с. 20-21).

Відповідно до медичних виписок та довідок, позивач ОСОБА_1 періодично проходила лікування амбулаторно та стаціонарно (а.с. 22-27).

Згідно копії цивільного позову, ОСОБА_1 звернулася по кримінальному провадженню №0000349 відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 272 КК України, яке перебуває на розгляді в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з цивільним позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» 1000000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди (а.с. 91-93).

Ухвалю Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2017, кримінальне провадження ЄРДР № 0000349 від 16.02.2016 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, призначено до судового розгляду, та визнано цивільними позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , а цивільним відповідачем ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с. 94-95).

Відповідно до скарги, письмових запитів, позивач та її представник, адвокат Повалій О.В., зверталися до різних інстанцій щодо проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_4 на виробництві, стосовно виклику аварійно-рятувальної служби (а.с. 98-103).

Згідно висновку експерта від 23.09.2016 за результатами проведення судової експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці №3449-16 по кримінальному провадженню №0000349, встановлено, що в досліджуваній виробничій ситуації, враховуючи порушення вимог правил безпеки та технології робіт, допущені оператором пульта управління дробильної фабрик №1 ОСОБА_5 та дробильником дробильної фабрики №1 ОСОБА_4 та безконтрольність за їх діями, допущену з боку старшого майстра дільниці ОСОБА_9 та в.о. начальника дільниці ОСОБА_10 можна зробити висновок, що організація робіт на даній виробничій дільниці не відповідає в повній мірі вимогам охорони праці (а.с. 105-131).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Вислухавши учасників по справі, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини - є головним обов`язком держави.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, що передбачено ч.1 та п. 1 ч.2 ст. 23 ЦК України.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст.179 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Так, внаслідок смерті сина, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнає, у зв`язку зі смертю близької людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз`яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Оскільки смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок нещасного випадку на виробництві, суд вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду позивачу.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України № 42310/04 від 21.04.2011 року, роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Також, при визначені розміру моральної шкоди, суд враховує вину самого потерпілого ОСОБА_4 , який проник в небезпечну зону за огородження конвеєра, виконував роботу, що не відповідає його кваліфікації, без отримання на неї наряду та інструктажу з безпечного виконання робіт, знаходився у місці, не пов`язаному з виконанням виданого йому наряду, чим порушив п.п.1.10., 1.11. Інструкції з охорони праці №04.1-2014 для дробильника дробильної фабрики №1, п. 56.1.11. «Положення про СУОП у ПАТ «ПівнГЗК», згідно п. 10 Акту, що призвело до нещасного випадку та його загибелі.

Так, врахувавши всі вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина внаслідок смертельного нещасного випадку на виробництві, підлягають частковому задоволенню, також при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує наявність третьої групи інвалідності у позивача, характер і тривалість моральних страждань позивача, у зв`язку із смертю сина, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, яка назавжди втратила турботу та підтримку близької людини, наслідки, що наступили, та їх невідворотність, вважає, що справедливою компенсацією перенесених моральних страждань, пов`язаних із втратою близької людини та зміною звичного ритму життя, буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 400 000,00 грн.

Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.

Згідно положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Положеннями ч.13 ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції, не передаючі справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, відповідно змінює судовий збір.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру.

Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди спричиненої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Отже, з урахуванням положення, п.п.1 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,0 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду, на суму стягнутої моральної шкоди з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 4000 грн., що становить один відсоток ціни позову.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 4 000 грн. на користь держави.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Дата складення повного тексту судового рішення 18 червня 2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

Суддя: