ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8188/20 Номер провадження 22-ц/814/423/21Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О.С. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 грудня 2020 року постановлену під головуванням судді Предоляк О.С. (дані про складення повного тексту ухвали відсутні) по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Мірошкіна Яна Володимирівни, про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просила встановити факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Заяву обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , у зв`язку із чим відкрилася спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Після звернення до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала повідомлення, що для закликання її до спадкування як спадкоємця четвертої черги, необхідно звернутись до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Звертаючись до суду, зазначила, що відповідно до положень статті 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 грудня 2020 року у відкритті провадження в справі відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, який розглядається в порядку позовного провадження.

Враховуючи, що вимога про вставлення факту проживання із спадкодавцем пов`язана з доведенням факту права на спадщину, право на яку можуть мати інші спадкоємці, а за їх відсутності - територіальна громада, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до місцевого суду для продовження розгляду.

Зокрема вказує, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що територіальна громада також має право на майно ОСОБА_3 , оскільки таке право у територіальної громади виникає лише через рік після смерті спадкодавця, в разі відсутності інших спадкоємців.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

З метою встановлення юридичного факту факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю ОСОБА_1 звернулась до суду із відповідною заявою в порядку окремого провадження .

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження в даній справі, суд виходив з того, що встановлення цього юридичного факту потрібне заявниці з метою спадкування майна померлої. А отже необхідним є встановлення кола можливих спадкоємців та наявність у них претензій щодо спадкового майна. Відтак, в даному випадку є підстави стверджувати про ймовірність спору про право цивільне, який розглядається в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.

Згідно статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Спір про право характеризує такий стан правовідносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких є неможливим без судового втручання. Спір про право є особливим видом правовідносин, який виникає внаслідок відсутності згоди між сторонами регулятивних або охоронних правовідносин щодо взаємних прав та обов`язків.

Як вбачається зі змісту заяви, встановлення факту проживання із спадкодавцем необхідне ОСОБА_1 для включення до кола спадкоємців та подальшого оформлення спадщини, що відповідно може вплинути на спадкові права та обов`язки інших осіб.

При цьому звертаючись до суду з заявою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 самостійно не визначила ні інших спадкоємців, ані органів місцевого самоврядування-територіальні громади, які в розумінні ст. 1277 ЦК України наділені правом ініціювати питання про відумерлість спадщини, тому за відсутності останніх, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо неможливості розгляду даної заяви в порядку окремого провадження.

Відтак, враховуючи, що встановлення зазначеного факту заявником пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення, при вирішенні справи про спадкування майна, належного померлій ОСОБА_3 , в порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали місцевого суду, як постановленої з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2021 року.

Судді: Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.