У Х В А Л А

про повернення заяви

17 червня 2021 року м.Рівне Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме та нерухоме майно відповідачів, грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать відповідачам.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує, що 12 квітня 2019 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики 1/19. На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 було видано розписку. Окрім того, 12 квітня 2019 для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між ним та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладені договори поруки. Проте, станом на дату подання цієї заяви боржник не виконав свого зобов`язання щодо повернення позики, як і не здійснили виконання вказаного зобов`язання поручителі. На даний час і позичальник, і поручителі уникають виконання зобов`язання по поверненню коштів, у зв`язку з чим заявник має намір звернутися до суду з позовом про стягнення вищезазначеної заборгованості за договором позики № 1/19 від 12 квітня 2019 року солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.1ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 ЦПК.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи чи фізичної особи-підприємця. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник просить суд накласти арешт на рухоме і нерухоме майно та грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах, в межах боргу, однак суд приходить до висновку, що накладення арешту на рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах носить загальний характер і має широке тлумачення, що унеможливлює уникнення порушення прав та законних інтересів третіх осіб, які мають право на користування цим майном, також такі заходи можуть перешкодити господарській діяльності відповідачів як фізичних осіб-підприємців, тому заявником має бути зазначена пропозиція щодо зустрічного забезпечення. Крім того, заявником не зазначеного конкретного майна, належного кожному з відповідачів, на яке він просить накласти арешт.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заявником не надано відомостей, необхідних для вирішення питання щодо забезпечення позову, заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст.149, 150, 151, 153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Роз`яснити зяавнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя