Справа № 579/497/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 лютого 2021 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Сергієнко Ж.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 29.07.2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким позивач надав відповідачу позику в розмірі 11000 долларів США, за умови повернення ОСОБА_2 щомісячними платежами до 29 числа кожного місяця по 1000 долларів США, в строк до 29.06.2016 року. Відповідачем ОСОБА_2 була складена розписка. Взяті на себе зобов`язання з повернення позики відповідач не виконав - позику не повернув, на зв`язок не виходить, за місцем реєстрації та проживання не з`являється.

За уточненими позовними вимогами, посилаючись на положення Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики в сумі 11000 долларів США.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву (а.с. 40-43), у якому відповідач вважає вимоги безпідставними, недоведеними, та зазначає, що початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за договором визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення, тобто станом на момент звернення до суду за захистом своїх прав, позивач пропустив строки позовної давності по платежам, які мали бути зроблені в період з 29.08.2015 року по 29.02.2016 року, і який сплив 29.02.2019 року.

Позивач відповіді на відзив до суду не подав.

Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання з`явився, проти позову повністю заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово сторін та їх додаткові пояснення, вивчивши відзив відповідача та дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено у письмовій формі Договір позики від 29 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_2 надано позику в розмірі 11000 долларів США, за умови повернення відповідачем щомісячними платежами до 29 числа кожного місяця по 1000 долларів США, в строк до 29.06.2016 року, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 від 29.07.2015 року. (а.с.11).

Вказаний договір є дійсним, що підтверджується рішенням Кролевецького районного суду від 01.09.2020 року (а.с.107-109).

За змістом позову, ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання з повернення позики не виконав - гроші не повернув, на зв`язок не виходить, за місцем реєстрації та проживання не з`являється.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, однак підтвердив факт складення розписки від 29 липня 2015 року та її підписання, відповідно до якої йому надано позику в розмірі 11000 долларів США. Підтвердив, що кошти зазначені в розписці не повертав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач оспорював Договір позики, укладений із ОСОБА_1 , однак згідно з рішенням суду договір не визнано не дійсним. (а.с.107-109).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Кролевецького районного суду від 01.09.2020 року відмовлено повністю в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочину нікчемним.

За змістом рішення Кролевецького районного суду від 01.09.2020 року судом встановлено що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики від 29 липня 2015 року. За змістом наданого позивачем доказу договору від 29 липня 2015 року грошові кошти, які є предметом договору, передані позикодавцем та одержані позичальником при підписанні договору в розмірі 11000 доларів США (а.с.107-109).

Судом встановлено, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення позивачу позиченої суми коштів, тобто не виконує свої зобов`язання за Договором позики. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень. Тобто, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України - відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78 - 80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Відповідач не надав доказів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень про те, що кошти зазначені в розписці від 29 липня 2015 року йому не позичались.

Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Позивач просив стягнути борг за позикою в сумі 11000 долларів США.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 16 ч. 2 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом.

Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст. 5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики від 29 липня 2015 року.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому на підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 29 липня 2015 року в розмірі 11000 долларів США.

Суд ухвалює рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики.

Оскільки кошти передавалися саме в доларах США, то поверненню підлягають 11000 долларів США.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом розписки кінцевий термін повернення позики до 29 червня 2016 року.

Позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав 20 березня 2019 року . Строк на звернення до суду з позовом позивачем не порушений. Підстави для застосування строку позовної давності та відмови у задоволенні позову відсутні.

Мотиви на які посилається відповідач у відзиві на позов як на підставу відмови у позові є необґрунтовані та не заслуговують на увагу суду.

Судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, на підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2987 грн. 68 коп.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 526, 530, 612, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 13, 15, 16, 81,82, 141, 247, 265, 268, ЦПК України,

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 29 липня 2015 року в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 2987 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 68 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 10 лютого 2021 року.

Суддя О. В. Моргун