З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
14 червня 2021 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на його утримання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він дитина війни, непрацездатна особа, пенсіонер, який є інвалідом другої групи довічно, що постійно хворіє та потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів. Зазначає, що проживає наодинці й потребує сторонньої допомоги та догляду, так як хворіє і має потребу в постійному медикаментозному лікуванні, а також йому необхідне оперативне лікування.
Відповідач є рідною донькою позивача. Однак, як донька із батьком не спілкується, уникає будь-яких стосунків з позивачем, не цікавиться станом його здоров`я та матеріальним становищем, що в свою чергу надавав позивач відповідачу при її вихованні, догляді та піклуванні до досягнення нею повноліття й після також. Натомість відповідач нехтує своїми зобов`язаннями утримувати свого рідного батька, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги та доглядати за ним, як донька за батьком.
Позивач має місце реєстрації та проживає за адресою АДРЕСА_1 . Комунальні послуги позивач сплачує особисто зі своєї пенсії. Побутовими предметами першої необхідності позивач забезпечити себе не може. Вимушений просити деяких не дуже близьких знайомих людей допомагати йому харчами та іншими необхідними речами, позичати гроші. Зазначає, що позивач навіть не в змозі приготувати собі їжу, оскільки він дуже погано бачить через незрілу катаракту правого ока, що потребує оперативного лікування. Крім того, він хворіє й на інші захворювання в тому числі, хронічні та перебуває на медикаментозному лікуванні, що потребує чимало коштів.
У зв`язку із цим, просить суд, стягувати з відповідача ОСОБА_2 на його утримання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 копійок щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до смерті.
У судове засідання позивач не з`явився, але його представник подав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та дату слухання справи повідомлялася належним чином за адресою реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, відзив на позовну заяву не надсилала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є позивач та ОСОБА_3 .
Згідно довідки МСЕК № 180189 від 07.06.1995 року позивач є інвалідом другої групи, та відповідно до пенсійного посвідчення, виданого 16.05.1994 року, позивач є дитиною війни.
Як вбачається з виписки з медичної карти амбулаторного хворого № 087784 від 22.03.2021 року, позивач має хронічні захворювання.
Згідно ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами.
Аналогічні положення містить норма ч. 3 ст. 75 СК України, згідно якої непрацездатною вважається особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.
У висновку щодо застосування норм права, викладеному у Постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19) Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду зазначено, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.
Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером у зв`язку з інвалідністю ІІ групи, дитиною війни та має низку хронічних хвороб, які змушують його витрачати кошти на своє лікування.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Частиною 1 ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Тому суд приходить до висновку, що позивач у зв`язку з пенсійним віком, інвалідністю та наявністю захворювань потребує матеріальної допомоги, а підстав, передбачених положеннями ст. 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатного батька судом не встановлено.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів, заявлений позивачем, з наступних підстав.
Так, позивачем не надано жодних відомостей щодо розміру отримуваної ним пенсії, а долучені до матеріалів справи квитанції щодо оплати комунальних послуг не підтверджують, що саме позивач здійснює оплату таких послуг.
Разом з тим, з урахуванням похилого віку позивача та того, що він мешкає окремо та потребує сторонньої допомоги, суд допускає витрати позивача на ліки та супутні побутові послуги.
З огляду на наведене, враховуючи обов`язок повнолітніх дітей утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та вважає достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 12 квітня 2021 року і довічно.
Відповідно до статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позовної заяви.
В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач при подачі до суду позову був звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає до стягнення з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. 202-205 СК України та ст.ст. 141, 263-265, 430 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2021 року і довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , на користь держави судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Морозов