Справа № 191/2878/20
Провадження № 2/191/964/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на своє утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що його батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу ОСОБА_1 виповнилося 18 років і виплата раніше стягнутих з відповідача на його утримання аліментів припинилась. На даний час ОСОБА_1 є студентом «Павлоградського медичного коледжу», відповідно до довідки №586 від 18.09.2020 року, з терміном навчання до 30.06.2021 року. В зв`язку із неможливістю працювати, так як форма навчання є денною, доходів позивач не має. Усі витрати пов`язані з його навчанням: проїзд до місця навчання, харчування, одяг, витрати на придбання канцтоварів, підручників, сплачує його мати ОСОБА_3 . В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 199 СК України, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на своє утримання, аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання у Павлоградському медичному коледжі, але не більше, як до досягнення ним 23 років, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом.

До початку проведення судового засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду відзив на позов в якому вказав про те, що згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, але в 1/6 частці з усіх видів доходу (заробітку) оскільки має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, зазначив, що він, ОСОБА_2 неодноразово надавав повнолітньому сину матеріальну допомогу на навчання, сприяв тому, щоб ОСОБА_4 проживав у м. Дніпрі у рідної сестри відповідача, якій також надавав кошти для придбання продуктів харчування для сина. Просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що встановлено із копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 18.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська (а.с.8).

ОСОБА_1 , станом на дату звернення до суду 24.09.2020 року, є повнолітнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Факт навчання повнолітнього ОСОБА_4 на четвертому курсі денної, контрактної форми навчання в Комунальному закладі вищої освіти «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», за спеціальністю 223 «Медсестринство» (освітньо-професійна програма «Лікувальна справа»), в період з 01.09.2017 року по 30 червня 2021 року включно, підтверджуються довідкою від 18.09.2020 року вказаного навчального закладу (а.с.9).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

На підставі вищевикладеного, встановивши, що повнолітній син відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , навчається на денній формі за контрактною основою, в зв`язку із чим не має змоги працевлаштуватися, а відповідач, має на своєму утриманні іншу неповнолітню дитину, в підтвердження чого надав відповідну копію Свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_4 , враховуючи матеріальне становище відповідача, шляхом стягнення з нього на користь позивача, а саме на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу).

Крім того, суд зазначає, що не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_4 щодо стягнення аліментів не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на те, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ст. 6 СК України).

Суд звертає увагу позивача на те, що під час розгляду справ щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, розмір аліментів на їх утримання визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням виключно обставин, визначених ч.1 ст. 182 СК України. Розмір мінімального гарантованого розміру аліментів визначений матеріальним законом стосується розміру аліментів на дитину, але правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, що передбачено ч. 1 ст. 6 СК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 199, 200, 201 СК України п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15. 05. 2006 року, керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 76-81, 95, 128, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 16 червня 2017 року, органом 1257, строком дії до 16 червня 2021 року, ІПН НОМЕР_4 , на його утримання, як повнолітнього сина, який продовжує навчання, до закінчення ним навчання до 30 червня 2021 року, або до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.

Стягнення провадити з 24 вересня 2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , на користь держави в особі: Стягувач: Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя:А. В. Твердохліб