Справа № 201/5874/20
Провадження № 2/201/365/2021
У Х В А Л А

12 лютого2021 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В. розглянувши матеріали представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорохіна Віталія Ігоровича про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста Буд Груп» про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 червня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста Буд Груп» про усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвалою судді Батманової В.В. від 24 червня 2020 року було відкрито провадження у вищевказаній справі.

11 лютого 2021 року представником позивача до суду було подано заяву про зміну предмету позову, в якій на підставі нових доказів позивач просить суд зобов`язати Релігійну організацію «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме домоволодінням, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , шляхом знесення за рахунок відповідача незакінченої будівництвом будівлі 3 черги Багатофункціонального культового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », площею накладання 0,0187 га, металевого паркану та будівельних конструкцій, які розташовані в межах земельної ділянки вказаного домоволодіння, площею 0,0635 га, на яку накладається земельна ділянка з кадастровим номером :03:336:0043.

Разом із заявою до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорохіна Віталія Ігоровича про вжиття заходів забезпечення позову, в обґрунтування якої він посилався на те, що предметом позову є усунення перешкод у користуванні власністю, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також зазначив, що на 11.02.2021 стороною позивача отримано додаткові докази, зокрема, висновок судової земельно-технічної експертизи № 1319-01 від 20.01.2021, відповідно до якого встановлено повне накладання земельної ділянки під домоволодінням позивача та земельної ділянки з кадастровим номером :03:336:0043, яка була надана відповідача у постійне користування. Також судовий експерт встановив розташування незакінченої будівництвом будівлі 3 черги Багатофункціонального культового комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у межах ділянки домоволодіння позивача, площею накладання 0,0187 га.

На підставі наведеного представник позивача просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони до закінчення розгляду наявної цивільної справи генеральному підряднику Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада» (,49000, м. Дніпро, вул. Коцюбінського, буд.7), Товариству з обмеженою відповідальністю «АСТА БУД ГРУП» (ТОВ «АБГ») (, 49127, м. Дніпро, вул. Базова, буд.8) продовжувати роботи 3 черги Багатофункціонального культового комплексу «Бейт Машіах» на земельній ділянці домоволодіння площею 0,0187 га за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, зупинити дію дозволу на виконання будівельних робіт № ДП 35 від 07 жовтня 2019 року замовнику Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», генеральному підряднику Товариству з обмеженою відповідальністю «АСТА БУД ГРУП» (ТОВ «АБГ»)

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову є усунення перешкод у користуванні власністю, а саме домоволодінням за адресою АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення суд вважає, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони будівництва, що є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України .

Разом із тим, заява не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову і доказів того, що не вжиття вказаного виду забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, суд у кожному випадку повинен встановити, виходячи з конкретних доказів, чи є хоча б одна з зазначених обставин у наведеній нормі, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в цивільній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Також, на думку суду, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будівництва на даний момент є передчасним, зумовлює фактичне вирішення спору по суті, крім того, заборона будівництва може бути втручанням в господарську діяльність третіх осіб, які здійснюють її в передбачений законом спосіб, що може привести до негативних наслідків, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Що стосується забезпечення позову в частині зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт № ДП 35 від 07 жовтня 2019 року замовнику Релігійній організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», генеральному підряднику Товариству з обмеженою відповідальністю «АСТА БУД ГРУП» (ТОВ «АБГ»), суд вважає за необхідне зазначити, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову. Питання надання дозволу на виконання будівельних робіт не є предметом даного позову, крім того, дані питання повинні вирішуватися в порядку іншого судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорохіна Віталія Ігоровича про вжиття заходів забезпечення позову, подану до суду 11.02.2021, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Релігійної організації «Дніпропетровська єврейська релігійна громада», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Аста Буд Груп» про усунення перешкод у користуванні власністю залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Батманова