Справа № 204/6351/20
Провадження № 2-др/204/2/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Легостаєвої А.Д.,

розглянувши в залі суду у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, поданої в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного аерокосмічного університету ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботах та стягнення невиплачених середніх заробітків за час вимушених прогулів,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Національного аерокосмічного університету ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботах та стягнення невиплачених середніх заробітків за час вимушених прогулів.

11 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська у справі ухвалено рішення, яким позовну заяву задоволено.

25 січня 2021 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська усунуто описку у вказаному рішенні.

У січні 2021 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , в якій останній просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування поданої заяви, позивач вказав на те, що у даній справі ОСОБА_2 , як адвокат за договором представляв інтереси позивача та надавав йому правничу допомогу, сума якої склала 6000 грн. та яка була сплачена Позивачем на користь адвоката, а тому вказана сума має бути стягнута з відповідача на користь позивача, у зв`язку з чим, останній звернувся до суду із зазначеною заявою.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З огляду на зміст порушеного питання, суд вважає можливим розглянути питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи. Відповідно, судове засідання в силу вимог ч.13 ст.7 ЦПК України не проводиться.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись із поданою заявою, суд вважає необхідним відмовити в прийнятті додаткового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 3-4 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Встановлено, що 11 січня 2021 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська була розглянута цивільна справа № 204/6351/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного аерокосмічного університету ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботах та стягнення невиплачених середніх заробітків за час вимушених прогулів - і за результатами розгляду цієї справи ухвалено відповідне рішення суду, яким (рішенням) позовні вимоги задоволено, а саме: визнано незаконним та скасовано накази Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» № 885-ВК від 12.05.2020 року та № 879-ВК від 12.05.2020 року щодо звільнень ОСОБА_1 з посад молодшого наукового співробітника (12 тарифний розряд) відділу організації та впровадження НДР на 1,000 ставку по основній роботі та інженера 1 (першої) категорії кафедри технологій виробництва авіаційних двигунів на 0,500 ставки за сумісництвом відповідно; поновлено ОСОБА_1 в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на посадах молодшого наукового співробітника (12 тарифний розряд) відділу організації та впровадження НДР на 1,000 ставку по основній роботі та інженера 1 (першої) категорії кафедри технологій виробництва авіаційних двигунів на 0,500 ставки за сумісництвом з 13.05.2020 року; стягнуто з Національного аерокосмічного університету ім. М. Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.05.2020 року по 24.09.2020 року в сумі 32090 грн. 05 коп. та 1681 грн. 60 коп. судових витрат, а всього: 33 771,65 грн.

Ухвалою суду від 25 січня 2021 року усунуто описку у вказаному рішенні, стосовно вірного зазначення посади позивача.

При цьому, зважаючи на положення п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Разом з тим, у вищевказаному рішенні судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині судового збору, питання щодо розподілу інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи вирішено не було.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Підсумовуючи можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу було надано: «Договір» від 22.09.2020 року з Додатком №1, ордер №1018943 від 24.09.2020 року та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4464 від 29.08.2012 року.

Проте, за наявності перелічених документів, наданих позивачем, не можна достовірно встановити, що фактично ОСОБА_1 сплатив грошові кошти адвокату Карлашу І.А. за надання правової допомоги у зазначеній справі, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні ст.ст.77,79 ЦПК України, а саме, не надано розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу, зокрема акту приймання-передачі наданих послуг, окрім того, суд зазначає, що документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) суду також надано не було, що унеможливлює встановити, що заявлені витрати були дійсно понесені позивачем саме у зв`язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим заявлені витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 141, 247, 258-261, 270, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, поданої в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного аерокосмічного університету ім.М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний інститут» про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботах та стягнення невиплачених середніх заробітків за час вимушених прогулів відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Суддя Н.В. Токар