Справа № 203/4704/12
Провадження № 22-ц/801/1272/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 рокуСправа № 203/4704/12м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.,

за участі секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра в особі Філії Вінницьке регіональне управління до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Приватного підприємства Нива-В.Ш. в особі філії 02, незалежного оцінювача ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсною експертної оцінки, визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою його представником адвокатом Головеньком Віталієм Петровичем, на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області, постановлену у цій справі 21 квітня 2021 року в м. Вінниці суддею цього суду Саєнко О. Б., зі складанням її повного тексту 26 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у цій цивільній справі, мотивуючи її тим, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року визнано недійсною експертну оцінку земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , проведену 10 лютого 2010 року; визнано протиправними дії державного виконавця щодо призначення експерта-оцінювача та повідомлення про призначення оцінювача, зобов`язано виконавчу службу повторно провести оцінку арештованого майна; визнано недійсними природні торги, що відбулися 25 березня 2010 року з реалізації земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:003:0517; скасовано протоколи проведення прилюдних торгів від 25 березня 2010 року за 0210015-1 та № 0210015-2, проте судом в рішенні не відображено питання стосовно визнання недійсним прилюдних торгів, що відбулися 25 березня 2010 року з реалізації земельної ділянки площею 0,0450 га, кадастровий номер :02:003:0518, що належить ОСОБА_3 .

Заявник зазначає, що дана вимога вказана в первісному позові та безпосередньо розглядалася, досліджувалася раніше в інших судових інстанціях, також з цього приводу сторони подавали докази і давали пояснення, однак з певних неясних для нього причин не була розглянута судом.

Пославшись на викладене, ОСОБА_3 просив суд ухвалити додаткове рішення по справі № 203/4704/12, яким визнати недійсним прилюдні торги, що відбулися 25 березня 2010 року з реалізації земельної ділянки площею 0,0450 га, кадастровий номер :02:003:0518, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року в ухваленні додаткового судового рішення у цій справі відмовлено.

Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_3 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року набрало законної сили 20 червня 2013 року, а в матеріалах справи відсутні докази, що на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Із такими висновками суду не можна погодитись виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у квітні 2010 року ПАТ КБ «Надра» в особі Філії Вінницьке регіональне управління звернулось до Ленінського районного суду м. Вінниці із позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, Приватного підприємства Нива-В.Ш. в особі філії 02, незалежного оцінювача ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсною експертної оцінки, визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу про проведення прилюдних торгів (т. 1, а. с. 3-5).

У квітні 2012 року справу було передано за підсудністю до Вінницького районного суду Вінницької області (т. 1, а. с. 232).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року, яке набрало законної сили 20 червня 2013 року на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 20 червня 2013 року (т. 2, а. с. 163-165), вказаний позов задоволено, визнано недійсною експертну оцінку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проведеної суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії державного виконавця Ленінського відділу Державної виконавчої служби Вінницького МУЮ Бабія Олександра Михайловича щодо призначення експерта-оцінювача та повідомлення про призначення оцінювача та зобов`язано Ленінський відділ Державної виконавчої служби Вінницького МУЮ потворно провести оцінку арештованого майна. Визнано недійсними прилюдні торги, що відбулися 25 березня 2010 року з реалізації земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:003:0517, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 ; скасовано протоколи проведення прилюдних торгів від 25 березня 2010р. за №0210015-1 та №0210015-2 (т. 2, а. с. 121-123).

Згідно частини першої статті 220 ЦПК України 2004 року, чинної на час ухвалення рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до роз`яснень, викладених у абзацах 1, 3 пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України 2004 року, і не може змінити по суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина друга статті 220 ЦПК України 2004 року).

Згідно зі змістом частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 року, чинної на час ухвалення рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України 2004 року рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За таких обставин, оскільки рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року набрало законної сили 20 червня 2013 року, отже заява про ухвалення додаткового рішення мала бути подана протягом року до 20 червня 2014 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строки на подання заяви про ухвалення додаткового рішення є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за клопотанням заявника, яке подається одночасно із основною заявою.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання заяви про ухвалення додаткового рішення суд має виходити з того, що діюче законодавство не містить переліку поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно може бути обмежено зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межа дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, звертаючись у січні 2021 року з заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі, тобто більше ніж через 7 років після набрання рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2013 року законної сили, ОСОБА_3 пропустив строк звернення з такою заявою, проте клопотання про поновлення пропущеного строку не заявив, будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду не навів, отже вказана заява підлягає залишенню без розгляду.

Такі висновки апеляційного суду узгоджуються із висновками Верховного суду, викладеними у постанові від 07 жовтня 2019 року у справі №2-191/12 та постанові від 11 червня 2020 року у справі № 2-21/11.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, оскільки суд першої інстанції наведених вище вимог закону не врахував та, як наслідок, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд вважає, що ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року необхідно скасувати, а заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану його представником адвокатом Головеньком Віталієм Петровичем, задовольнити частково, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 21 квітня 2021 року скасувати, прийняти нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цій цивільній справі залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 16 червня 2021 року.