судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Ступак В. О.
провадження № 61-2406св19
Постанова Верховного Суду від 19 травня 2021 року

Відповідно до частини третьої статті 35 Цивільного процесуального кодексу України викладаю окрему думку.

Короткий зміст рішень судів

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шевчук О. Ю. (далі - державний виконавець)

у виконавчому провадженні від 08 квітня 2016 року № 50760590 щодо визначення вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 04 серпня

2017 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-консалтингове Бюро «Тріада» (далі - ТОВ «ІКБ «Тріада»); визнання протиправним та скасування зазначеного звіту; зобов`язання державного виконавця провести повторну оцінку майна у зазначеному виконавчому провадженні.

Заявник обґрунтовував вимоги скарги тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 лютого 2016 року у цивільній справі

№ 522/3725/15-ц з нього стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 744 048,20 грн. 08 квітня 2016 року Другим Суворовським відділом ДВС м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС) відкрито виконавче провадження ВП № 50760590 за виконавчим листом Суворовського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2016 року № 523/3725/15-ц, під час виконавчого провадження він намагався погасити заборгованість, ним передано стягувачу ОСОБА_2 5 000,00 дол. США, що підтверджується розписками, гараж для автомобіля у кооперативі « Центральний Дюковський », вартість якого на момент передачі становила 10 000,00 дол. США та у грудні 2017 року -

52 000,00 грн на рахунок ВДВС.

Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 стало відомо, що нерухоме майно, яке йому належить на праві власності - садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв. м, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 07 грудня 2017 року, серія та номер № 8485, за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Міглазової Ю. О. зареєстровано за ОСОБА_3 . Також заявник зазначив, що 21 грудня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження ВП № 50760590 та йому стало відомо, що під час виконавчого провадження державним виконавцем 22 березня 2017 року винесено постанову про арешт майна боржника, а 07 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, ТОВ «ІКБ «Тріада». Саме цей суб`єкт оціночної діяльності склав звіт про оцінку нерухомого майна 04 серпня 2017 року із визначенням вартості оцінки майна

у розмірі 701 038,00 грн, що є значно заниженою у порівнянні з дійсною вартістю майна.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця

у виконавчому провадженні від 08 квітня 2016 року № 50760590 щодо визначення вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 04 серпня

2017 року, що належить ОСОБА_1 , а саме садового буднику, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв. м, складеного ТОВ «ІКБ «Тріада». Визнано протиправним та скасовано звіт про незалежну оцінку майна ОСОБА_1 , складеного ТОВ «ІКБ «Тріада», від 04 серпня 2017 року. Зобов`язано державного виконавця провести повторну оцінку майна у виконавчому проваджені № 50760590, а саме садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 54,9 кв. м.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції посилався на те, що суб`єкт оскарження не надав суду доказів вручення боржникові відомостей про призначення оцінки та висновок про оцінку нерухомого майна, лист не містить повідомлення про результат визначення вартості чи оцінки майна і не є належним ознайомленням із результатом визначення вартості арештованого майна, тому боржник як власник нерухомого майна був позбавлений можливості скористатися правом на визначення вартості майна за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження чи оскаржити результат оцінки. Суд вважав, що вимоги заявника про скасування звіту про незалежну оцінку майна ОСОБА_1 , складеного ТОВ «ІКБ «Тріада» 04 серпня 2017 року, є похідними від вимог про визнання незаконними дій державного виконавця та підлягають задоволенню.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено

у задоволенні скарги.

Суд апеляційної інстанції послався на те, що зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження № 50760590 можна зробити висновок, що ОСОБА_1 надано відомості про реєстраційний номер виконавчого провадження: 50760590 , та ідентифікатор доступу: 18А75Д4ДБА7Е, й роз`яснено його права щодо можливості ознайомлення з виконавчим провадженням та процесуальними діями виконавця. Тобто, скаржник протягом здійснення провадження

№ 50760590 не був позбавлений можливості ознайомитися з постановами, які мають публічний характер та знаходяться у доступі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, і своєчасно звернутися зі скаргою. ОСОБА_1 , як додаток до скарги на дії державного виконавця, додано «копію інформації про виконавче провадження», яка сформована ним 15 грудня 2017 року, а отже,

10-денний термін на звернення зі скаргою до Суворовського районного суду

м. Одеси сплинув 26 грудня 2017 року. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою лише 29 грудня 2017 року, тобто з пропуском строку.

Суд апеляційної інстанції вказував на те, що ОСОБА_1 у клопотанні зазначені заздалегідь неправдиві факти щодо дати 21 грудня 2017 року, коли йому стало відомо про існування оскаржуваного звіту про незалежну оцінку майна у

ВП № 50760590. Про наведене свідчить наявність ухвали Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2017 року у справі № 520/15541/17, відповідно до якої 15 грудня 2017 року до Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про нерухоме майно.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У січні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року, в якій просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Вказує на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення Закону України «Про виконавче провадження». Суд не звернув увагу на те, що державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згідні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк із дня отримання відповідного повідомлення. Водночас судом не враховано, що державний виконавець не надсилав відповідно до вимог закону повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. Заявник дізнався про результати оцінки тільки 21 грудня 2017 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, суд апеляційної інстанції не надав жодної оцінки доводам скарги щодо наявності порушень під час проведення оцінки, зокрема про те, що оцінювач провела оцінку майна без фактичного огляду майна, на підставі фото та без надання обґрунтування неможливості особистого огляду об`єкта.

За результатами розгляду касаційної скарги

Постановою Верховного Суду від 19 травня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Одеської області від 26 грудня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, колегія суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду виходила з того, що суд апеляційної інстанції, зосередившись на з`ясуванні протиправності чи правомірності дій саме державного виконавця, не з`ясував та не надав оцінки доводам щодо порушення спеціального законодавства оцінювачем під час проведення оцінки. Враховуючи, що оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців незалежно від того, чи сам державний виконавець здійснив таку оцінку, чи її здійснив залучений ним суб`єкт оціночної діяльності, необхідно досліджувати питання дотримання під час вчинення такої процесуальної дії норм спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національних стандартів №№ 1, 2.

Посилання апеляційного суду в оскаржуваній постанові на те, що у заявника був ідентифікатор доступу до автоматизованої системи виконавчих проваджень і що заявник мав можливість самостійно отримати відповідну інформацію

є необґрунтованими, оскільки у цій системі не міститься інформація про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Отже, строки звернення зі скаргою з такими вимогами заявником не пропущено, відповідно, не підлягає вирішенню питання про їх поновлення.

Мотиви окремої думки

Із наведеними висновками Верховного Суду про те, що заявником не пропущено строки звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця не погоджуюся, враховуючи таке.

Судом встановлено, що 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси із позовом (далі - позов ОСОБА_1 ) до Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Міглазова Ю. О., про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про нерухоме майно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 березня 2019 року, у справі № 520/15541/17, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

Підстави позову ОСОБА_1 про визнання торгів недійсними у справі

№ 520/15541/17

За змістом рішення суду у справі № 520/15541/17, ОСОБА_1 свій позов про визнання торгів недійсними обґрунтовував тим, що з нього судовим рішенням

у справі № 522/3725/15-ц стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 744 048,20 грн. В ході виконавчого провадження, відкритого 08 квітня 2016 року, він частково сплачував грошові кошти за виконавчим листом, шляхом перерахування на адресу виконавчої служби в 2016 році - 43 000,00 грн, та в грудні 2017 року - 52 000,00 грн. 11 грудня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що нерухоме майно, яке йому належало на праві власності, а саме садовий будинок, зареєстровано за іншою особою на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Ознайомившись в електронному варіанті з ходом виконавчого провадження

ВП № 50760590, позивач дізнався про проведення електронних торгів з продажу його нерухомого майна. Однак, ОСОБА_1 вважає дії державного виконавця незаконними та протиправними з наступних підстав.

Матеріалах виконавчого провадження не міститься письмового звіту визначення вартості нерухомого майна позивача та на сайті Фонду Державного майна,

ТОВ «Інвестиційне - консалтингове бюро «Тріада» не було розміщено результатів проведеної оцінки з визначенням вартості майна. Жодного повідомлення про визначення вартості та оцінки майна він отримував, у зв`язку з чим вважає, що фактично оцінка зазначеної нерухомості не проводилась, так як ніхто не звертався до нього з можливістю потрапити до садового будинку для проведення оцінки майна.

Лише з офіційного сайту Державного Підприємства «СЕТАМ» він дізнався, що

в листопаді були організовані електронні торги з реалізації належного йому нерухомого майна. 23 листопада 2016 року о 18 год 00 хв електронні торги було завершено, переможцем прилюдних торгів став учасник № 8 - ОСОБА_3 , майно придбано за стартовою ціною - 701 038,00 грн.

ОСОБА_1 не погодився з порядком проведення і результатами зазначених електронних торгів й 15 грудня 2017 року звернуся до суду з позовом про визнання торгів недійсними.

Отже, обізнаність ОСОБА_1 про проведені електронні торги із продажу належного йому майна, а також про їх результати, а саме: що об`єкт продано за стартовою ціною, було достатнім для звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання торгів недійсними.

Підстави та строки звернення ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна у справі № 523/17998/17

Скаргу на дії державного виконавця Бабич Ю. В. подав до суду 29 грудня

2017 року, тобто через 18 днів після того, як за його твердженням дізнався про реєстрацію проданого майна за новим власником, а також через 15 днів після подання позову про визнання торгів недійсними.

У своїй скарзі на дії державного виконавця Другого Суворовського ВДВС ГТУЮ

в Одеській області Шевчук О. Ю., заінтересовані особи: ТОВ «ІКБ «Тріада», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 просив суд: визнати неправомірними дії державного виконавця з визначення вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, складеного ТОВ «ІКБ «Тріада» в особі оцінювача ОСОБА_6 , визнати протиправним та скасувати звіт про незалежну оцінку майна, зобов`язати державного виконавця провести повторну оцінку майна у виконавчому проваджені.

У цій справі № 523/17998/17 постановою Апеляційного суду Одеської області

від 26 грудня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено. При цьому, апеляційним судом встановлено, що боржник протягом здійснення провадження № 50760590 не був позбавлений можливості ознайомитися з постановами, які мають публічний характер та знаходяться у доступі в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, і своєчасно звернутися зі скаргою. ОСОБА_1 як додаток до скарги на дії державного виконавця додано «копію інформації про виконавче провадження», яка сформована ним 15 грудня 2017 року, а отже 10-денний термін на звернення зі скаргою до Суворовського районного суду м. Одеси сплинув 26 грудня 2017 року. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою лише 29 грудня 2017 року, тобто з пропуском строку.

Висновки

За змістом статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За загальним правилом, встановленим статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки судом не встановлено поважних причин для поновлення строків звернення до суд зі скаргою на дії державного виконавця, з у рахуванням того, що з позов про оскарження результатів торгів ОСОБА_1 звернувся раніше, тому вважаю, що у цій справі скарга ОСОБА_1 підлягала залишенню без розгляду, як така, що подана з пропуском процесуального строку.

Суд апеляційної інстанції, встановивши, що скаргу на дії державного виконавця подано до суду з пропуском строку, проте скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, відмовив у задоволенні скарги по суті, хоча відповідно до вимог процесуального закону така скарга підлягала залишенню без розгляду.

Порушення норм процесуального права міг усунути суд касаційної інстанції, проте скасувавши рішення судів у цій справі, направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті.

Викладаючи окрему думку, залишаю без правової оцінки ефективність захисту боржника у виконавчому провадженні при зверненні зі скаргою на дії державного виконавця щодо оцінки майна після проведення прилюдних торгів з продажу майна, та переходу майна до нового власника, оскільки вважаю, що скарга у цій справі підлягала залишенню без розгляду.

Суддя О. В. Ступак