Справа № 930/2386/20
Провадження №2/930/151/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"ЗАОЧНЕ"

11.06.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Науменка С.М.,

за участю секретаря Андрущак Л.П.

учасників справи позивача - ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу № 930/2386/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що йому ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право особистої власності за № НОМЕР_1 від 03.12.1990 року належить житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 ).

Згідно довідки Немирівської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: невістка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, ОСОБА_4 не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин про що, складено Акт обстеження по факту проживання/не проживання особи на території Немирівської міської об`єднаної територіальної громади від 09.10.2020 року.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 виданого Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

03 вересня 2019 року його син ОСОБА_5 розірвав шлюб із ОСОБА_4 .

Відповідачка ОСОБА_4 , в даному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі будинком вона не цікавиться.

Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні він, ні інші члени сім`ї відповідачці не чинили.

Факт реєстрації відповідачки порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, а також він позбавлений можливості оформити субсидію.

У зв`язку із цим, просить суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_4 , була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, проте до судового засідання повторно не з`явилася, від неї не надійшло повідомлення про причину неявки та відзив, тому суд ухвалив слухати справу на підставі наявних у справі доказів, у відсутність відповідачки, згідно ст. 280 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована з 11.09.2018 року в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Факт реєстрації відповідачки за спірною адресою підтверджується довідкою виконавчого комітету Немирівської міської ради Вінницької області від 22 жовтня 2020 року за № 02-17-2093.

Пояснення позивача щодо того, що відповідачка не мешкає за місцем реєстрації підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , які пояснили, що їм достеменно відомо, що ОСОБА_4 , більше двох років не проживає у вказаному будинку за адресою АДРЕСА_1 , але з місця реєстрації не знялася.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являється невісткою позивача та не проживає в належному позивачу будинку без поважних причин з 2019 року, не цікавиться житловим приміщенням, не приймає ніякої участі в його утриманні.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням.

За приписами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у квартирі, що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України,член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла і законом.

Таким чином, оскільки відповідачка більше одного року без поважних причин не проживає у будинку, який належить позивачу на праві власності, її реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися належним житлом, між сторонами не існують договірні відносини з приводу користування житлом, позовна вимога щодо визнання відповідачки такою, що втратила право на користування жилим приміщення, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 150 ЖК України, ст. ст.258-259, 263-265, 273, 280, 405 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Немирівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15.06.2021 року.

Суддя: С.М. Науменко