Справа № 367/40/17
Провадження №2/367/69/2021
08 лютого 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Кафтанова В.В,
секретаря Сливки А.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з заробітної плати та виплат за невикористані дні щорічної відпустки,-
Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказав, що з10.12.2013 року по 14.09.2015 року він працював у Відповідача на посаді голови громадської організації, а з 15.09.2015 року виконував функції ліквідатора, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно даних Реєстру громадських об`єднань уповноваженим органом (керівним органом) Відповідача є Правління.
29.10.2015 року Позивач звернувся до Правління Відповідача з заявою про звільнення його (Позивача) з посади голови (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право» за власним бажанням з 30.10.2016 року, і починаючі з вказаної дати йому було припинено нарахування заробітної плати, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Вважає, що Відповідач визнав факт розірвання укладеного з ним (Позивачем) трудового договору з 30.10.2016 року.
Відповідач мав внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частини виключення даних Позивача зі складу керівного органу.
Наявність в даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про Позивача, як ліквідатора ГО «ЦГІ «Наше право» вказує на те, що Відповідач порушив вимоги ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними Реєстру громадських об`єднань, оскільки і на даний час до вказаних реєстрів не внесено записи про зміну голови правління (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право».
Під час звільнення Відповідач мав виплатити нараховані Позивачу суми до яких мала входити грошова компенсація за всі невикористані дні щорічних відпусток.
Позивач пропрацював у Відповідача неповні 23 місяці і жодного разу за вказаний період не був у відпустці.
Таким чином, на день звільнення Позивача кількість днів основної відпустки мала скласти 45 календарних днів.
Враховуючи наведене, розмір невиплаченої компенсації за невикористані дні відпустки склав 716,37 грн. * 45 = 32 236,65 грн.
Середньодобовий розмір заробітної плати склав 719,28 грн., а розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку по день звернення до суду (27.12.2016 року) склав 716,37 грн. * 291 = 208463,67 грн.
- заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у розмірі 729,11 грн.;
- заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 32 367,60 грн.;
- середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 208 463,67 грн.
- заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у розмірі 728,66 грн.;
- заборгованість з виплати компенсації за невикористані дні відпустки у розмірі 22 794,30 грн.;
- середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 293 277,27 грн.
Позивач у судовому засіданні 14.12.2020 року позовні вимоги підтримав, вказав, що звільнений він був 30.10.2015 року, а позов подав до суду 21.06.2017 року.
В судове засідання 08.02.2021 року позивач не з`явився з невідомих суду причин.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату і час судового засідання повідомлений належним чином оголошенням на сайті Ірпінського міського суду Київської області та судовими повістками відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. У зв`язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким,що не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.
Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата працівникові виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки,встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.
Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
У судовому засіданні було встановлено, що з 10.12.2013 року по 14.09.2015 рік Позивач працював у Відповідача на посаді голови громадської організації, а з 15.09.2015 року виконує функції ліквідатора, що підтверджується даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно даних Реєстру громадських об`єднань уповноваженим органом (керівним органом) Відповідача є Правління.
29.10.2015 року Позивач звернувся до Правління Відповідача з заявою про звільнення його з посади голови (ліквідатора) ГО «ЦГІ «Наше право» за власним бажанням з 30.10.2016 року, і починаючі з вказаної дати йому було припинено нарахування заробітної плати, що підтверджується даними індивідуальних відомостей про застраховану особу.
Згідно листа начальника управління державної реєстрації МЮУ Клапцуняк В. від 28.09.2020 року, громадська організація «Центр громадських ініціатив «Наше Право» знаходиться в стані припинення, ліквідатором являється ОСОБА_1 (а.с. 152).
Позивач не надав суду жодної бухгалтерської довідки про те, що йому нараховувалась заробітна плата, і якщо так, то яку суму складає заборгованість по заробітній платі, незважаючи на те, що ОСОБА_1 являється ліквідатором громадської організації.
Також, не ґрунтуються на будь-яких доказах вимога Позивача визнати трудовий договір укладений між ОСОБА_1 і ГО «Центр громадських ініціатив «Наше право» розірваним з 30.10.2015 року, т.я. згідно листа начальника управління державної реєстрації МЮУ Клапцуняк В. від 28.09.2020 року громадська організація «Центр громадських ініціатив «Наше Право» з 28.09.2020 року знаходиться в стані припинення, а ліквідатором є ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд відмовляє позивачу у вимогах, викладених в позовній заяві.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України. фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
На підставі ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України суд,-
відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Центр громадських ініціатив «Наше право», третя особа: ОСОБА_2 про визнання трудового договору, який укладений між ОСОБА_1 та ГО «Центр громадських ініціатив «Наше Право» розірваним з 30.10.2015 року, зобов`язання ГО «Центр громадських ініціатив «Наше Право» в розумні строки внести відповідні зміни до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині виключення зі складу органів управління ГО «Центр громадських ініціатив «Наше Право», стягнення з ГО «Центр громадських ініціатив «Наше Право» на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 316 800,23 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення суду направити сторонам по справі для відома.

Суддя: В.В. Кафтанов