Провадження №2-о/447/45/21
Справа №447/1756/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

16.06.2021 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді Павлів В.Р., за участю секретаря судового засідання Данилів О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві Львівської області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

заявник ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просить видати обмежувальний припис, стосовно ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження: обмежити спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перешкоджати ОСОБА_3 користуватись місцем спільного проживання на період карантину; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивує тим, що ОСОБА_2 є її матір`ю. Вони прописані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Стверджує, що її мати з дитинства здійснювала щодо неї фізичне та психологічне насильство. Зокрема, у 2011 році вона нанесла їй умисні тілесні ушкодження середньої важкості, однак заявник в поліцію не зверталась. З 2013 року вона одружена і проживає за кордоном. У 2014 році ОСОБА_2 без відома заявника викинула її одяг та книги. Часто за допомогою скайпу принижувала її та її чоловіка. У лютому 2020 ОСОБА_1 прилетіла в Україну на конкурс на державну дипломатичну службу. Однак, у квітні його скасували через ковід і вона не змогла вилетіти до себе додому та була змушена залишитись в Україні. Її мати почала здійснювати проти неї психологічне насильство, а тому вона звернулась із відповідною заявою в поліцію. Після звернення в поліцію відповідачка продовжила моральне знущання, психологічне домагання відносно заявника, пропонує сходити до психолога. 03.06.2021 ОСОБА_2 продовжила знущання відносно заявниці, що стало підставою чергового звернення у поліцію. Таким чином, вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства. У зв`язку з наведеним була змушена звернутись в суд із відповідною заявою.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, але подала заяву в якій пояснила наступне. Жодного разу по відношенні до дочки домашнього насильства в будь-якій формі не вчиняла, обставини викладені в заяві не відповідають дійсності. У видачі обмежувального припису просила відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснила, що у двохкімнатній квартирі проживає разом з матір`ю. Кімнатами для проживання користуються окремо, спільними у користуванні є туалет, ванна, кухня, два балкони - один в кімнаті заявниці, а інший на кухні. Холодильник один, в якому їжу кладе на свою поличку. Власником квартири є мати. В квартирі проживає так, як там зареєстрована. Проживати окремо від матері не пробувала, бо не має готівки. В кімнаті де проживає заявниця наявні речі її мами. На балконі, що в її кімнаті, також є речі мами. ОСОБА_2 заходить в кімнату до заявниці для того, щоб взяти свої речі, дає гроші, питає чи має їсти, чим психологічно тисне на неї, забороняє їй викликати поліцію, погрожує тим, що зніме з реєстрації. Просить заборонити мамі спілкуватись з нею, бо розмовляючи про котів вона переводить розмову про те, щоб дати заявниці гроші з метою принизити її. Потім про це матір розказує сестрі, яка про це переказує заявниці. ОСОБА_1 користується маминою поштою і читає її переписку з сестрою, таким чином отримала їхнє листування.

Окрім цього, ОСОБА_1 пояснила, що доходи отримує із картки чоловіка з Індії . Чоловік сказав заявниці не приїжджати в Індію , написав в міграційну службу щоб їй відмовили у видачі посвідки на проживання, у видачі якого було відмовлено. Заявниця просить суд заборонити матері спілкуватись з нею і в майбутньому, коли поїде в Індію .

Судом, прослухано аудіофайл № 1, в ході якого встановлено, що відбуваються з`ясування заявниці чому мати дає їй гроші, а мати виправдовується. Заявницею чиниться тиск на ОСОБА_2 , відбувається з`ясування майнових питань, а саме, чому мати у заповіті вказала, що квартира має піти сестрі; відбувається розмова, де заявниця чинить тиск з приводу коштів, які мав виділити ОСОБА_4 для її навчання і за які мати купила квартиру, а не витратила на навчання.

Судом прослухано аудіофайл, № 2, в ході якого встановлено, що ОСОБА_2 попереджає ОСОБА_2 про зняття з реєстрації, оскільки нею провокуються сварки.

Судом, прослухано відеофайл №1, в ході якого встановлено, що заявниця на підвищених тонах з`ясовує чому мати зайшла до неї в кімнату.

Судом прослухано, відеофайл №2, в ході якого встановлено, що мати просить дозволу зайти в кімнату і взяти з балкону свої речі.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази та оглянувши в судовому засіданні відеозаписи, надані заявницею, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд враховує, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона зверталась із заявами в поліцію про вчинення щодо неї домашнього насильства, однак у ході розгляду справи не долучено належним чином завірених копій постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Звертаючись до суду із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_1 зазначає про вимушений захист себе від насильства з боку матері, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що останньою вчинялося домашнє насильство відносно неї. Жодних належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, заявником не надано.

Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши викладені у заяві про видачу обмежувального припису обставини, а також надані заявником для підтвердження заяви докази, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих та доведених підстав для застосування відносно ОСОБА_2 обмежувального припису.

Керуючись ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено 16.06.2021.

Суддя Павлів В. Р.