Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1410/20
11 лютого 2021 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Вітківського М.О.,
при секретарі Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гребінка без фіксації технічними засобами в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
Представник Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" Дашко В.М. звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 03.03.2016 року у розмірі 12 578,98 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 03.03.2016 року.
Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради від 23.12.2020, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 90).
Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 28.12.2020 року позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін на 10 год. 30 хв. 25 січня 2021 року (а.с.91-93). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов.
Відповідач відзиву не надав, 25.01.2021 року у судове засідання не з`явився. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання 25.01.2021 року, розгляд справи відкладено на 11.02.2021 року о 11 год. 00 хв.
11 лютого 2021 року в судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Дашко В.М. не з`явився, він належним чином сповіщений про день і час розгляду справи; раніше подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а.с.82,83).
Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду повторно не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надав.
З матеріалів справи вбачається, що за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач ОСОБА_1 не отримує судову кореспонденцію Гребінківського районного суду Полтавської області.
Так, в судові засіданні призначені на 25.01.2021 та 11.02.2021 року відповідач ОСОБА_1 двічі не з`явився. За зареєстрованим у встановленому порядку місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судові повістки він не отримує, конверти повертаються до суду з відміткою про те, що за даною адресою адресат відсутній (а.с.110,122). З огляду на положення ст.128 ЦПК України, він вважається такою, що належним чином сповіщена про день і час розгляду справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи подану заяву позивача про розгляд справи у його відсутність та повторну неявку відповідача в судове засідання, суд розглядає справу з урахуванням положень ч.2 ст.247 ЦПК України.
За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ухвали суду від 11.02.2021 року суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно із витягом із статуту позивач є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 75,76), а випискою з ЄДРПОУ (а.с.74) та банківською ліцензією (а.с.73) підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій.
Судом встановлено, що 03.03.2016 року відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг у звязку з чим підписав анкету-заяву №б/н. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Укладений між сторонами договір складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.11), витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.14), витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.15 зворот - 69). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач почав користуватися кредитною лінією з 26.01.2018 року, що підтверджується підписаною відповідачем Довідкою про умови кредитування, якою встановлено відповідальність у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами (а.с.12,13).
Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 було надано кредитні картки: НОМЕР_1 (дата відкриття 26.01.2018) з терміном дії 10/21; НОМЕР_2 (дата відкриття 13.03.2018) з терміном дії 10/21 (а.с.9).
Відповідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) на картковий рахунок 26.01.2018 встановлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн., операції від 19.12.2018, 10.02.2019 про збільшення кредитного ліміту в розмірі до 2 000 грн. та 5 000 грн.; 05.03.2020 зменшено кредитний ліміт до 0, 00 грн. (а.с. 10).
З наданих Банком розрахунків заборгованості, які долучено до матеріалів справи (а.с.6-8), вбачається, що позивачем частково погашено заборгованість за користування кредитними коштами на умовах, які були узгоджені між сторонами, а саме відповідачем погашено заборгованість за тілом кредита у сумі 2832,20, за процентами за користування кредитними коштами у сумі 1802,23.
Суд дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів дійшов до наступного висновку.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
В судовому засіданні встановлено, що відповідачем 26.01.2018 року було підписано довідку про умови кредитування, якою встановлено відповідальність у вигляді сплати процентів за користування кредитними коштами, з умовами яких погодився відповідач, про що свідчить наявність його власноручного підпису та зазначено: «Підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування. Підтверджую отримання мною всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансовохї ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних гнаслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором» (а.с.12-14).
Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед відповідачем виконав відкрив кредитну лінію шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку у розмірі 2000 грн., в подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 5 000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідо до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 26.10.2020 року в нього виникла заборгованість перед Банком.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Обґрунтовуючи підстави стягнення заборгованості за кредитом, яка відповідно до наданої банком розрахунку заборгованості складається, зокрема із заборгованості за кредитом, що виведена в графі розрахунку заборгованості як: «Прострочені вимоги (накопичувальним підсумком)», банком, окрім розрахунку такої заборгованості, надано суду виписку по картковому рахунку, з якої убачається, що позичальник користувався кредитними коштами (а.с.113-116).
Таким чином, виписка за договором по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, у сукупності із розрахунком, а також довідкою про умови кредитування від 26.01.2018, є доказом отримання позичальником кредитних коштів та їх фактичного використання на суму 5000,00 грн, а тому з урахуванням фактично погашеної відповідачем заборгованості за тілом кредита в розмірі 2832,20 грн, та погашеної заборгованості за нарахованими та простроченими відсотками у сумі 1802,23 грн. сума боргу становить 3 135,38 грн.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в частині стягнення 3 135,38 грн, які складаються із заборгованості за тілом кредита у розмірі 2167,80 грн, що не перевищує розмір кредитного ліміту відповідно до довідки про зміну умов кредитування, та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 967,58 грн. У іншій частині позовних вимог слід відмовити.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 3 135,38 грн. що становить 24,9% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 523,40 грн.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 11, 12, 13, 76-80, 81, 83, 89, 128, 141, 223, 247, 258, 263-268, 273, 274, 279, 280-283,354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.03.2016 року у розмірі 3135,38 (три тисячі сто тридцять п`ять) грн. 38 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредита у розмірі 2167,80 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 967,58 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 523 (п`ятсот двадцять три) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку тобто, роз`яснюється, що апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).
Суддя М. О. Вітківський