КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1189/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Коренюк А.М. в м. Київ 09 листопада 2020 року за заявою Акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа Дарницький районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оголошення громадянина померлим,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із заявою про оголошення громадянина померлим, просив визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, померлим.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 24 липня 2015 року Дарницький районний суд м. Києва за заявою ОСОБА_2 ухвалив рішення, яким ОСОБА_1 було визнано безвісно відсутнім. Станом на даний час опікун майна після оголошення ОСОБА_1 безвісно відсутнім не встановлений всупереч вимогам ч. 2 ст. 307 ЦПК України (в редакції станом на момент ухвалення рішення) та ч. 1 ст. 44 ЦК України.

06 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку належну йому квартиру, у зв`язку з порушенням зобов`язань за договором іпотеки АТ «УкрСиббанк» було змушене звернутися з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. 11 липня 2017 року Дарницьким районним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 753/9865/17 за позовом АТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, судове засідання призначене на 11 березня 2021 року. Процесуальний статус ОСОБА_1 - відповідач, якого рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року визнано безвісно відсутнім, фактична відсутність фізичної особи, щодо якої є судове рішення про визнання її безвісно відсутньою та щодо якої відсутнє судове рішення про оголошення фізичної особи померлою, створює невизначеність у правовому статусі ОСОБА_1 , що унеможливлює здійснення такою особою її цивільних, процесуальних прав та виконання обов`язків.

Крім того, оголошення особи померлою необхідне заявнику для настання правових наслідків оголошення ОСОБА_1 померлим з метою захисту та реалізації заявником права як іпотекодержателя, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року у відкритті провадження за заявою АТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Заявник АТ «УкрСиббанк», не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність і необґрунтованість, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, повторно викладав обставини, зазначені в заяві про оголошення громадянина померлим і причини, в зв`язку з якими звернувся із заявою - оголошення ОСОБА_1 померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.

Крім того, оголошення особи померлою необхідне заявнику для настання правових наслідків оголошення ОСОБА_1 померлим з метою захисту та реалізації заявником права як іпотекодержателя відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Вказував, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. З моменту набрання законної сили рішенням про оголошення особи померлою припиняється правосуб`єктність фізичної особи і як наслідок відкривається спадщина, а щодо спадкового майна вживаються заходи щодо його охорони.

Не погоджувався з висновками суду першої інстанції, що в даній справі вбачається спір про право та це питання повинно вирішуватись в порядку позовного провадження, вказував, що у справі № 753/1888/19 за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки неможливо одночасно встановити факт смерті останнього та вирішити питання про розгляд заявлених позовних вимог.

Вважав, що встановлення факту смерті ОСОБА_1 ніяким чином не впливає на захист порушеного права АТ «УкрСиббанк» у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, адже відповідно до положень ст. 1216 ЦК України смерть фізичної особи призводить до відкриття спадщини у вигляді переходу прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Системний аналіз положень ЦК України дає підстави для висновку, що у випадку визнання ОСОБА_1 померлим його права та обов`язки (в тому числі ті, що порушують суб`єктивне право АТ «УкрСиббанк») перейдуть до його спадкоємців, склад яких вже повинен буде визначатись в позовному провадженні у справі № 753/1888/19.

Наголошував, що спір про право має місце там, де це право підлягає захисту, в той час як померла особа, в тому числі через встановлення судом факту її смерті, вже не має ні прав, ні обов`язків, які переходять до спадкоємців померлого.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло, заінтересована особа Дарницький районний у м. Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) направив заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про оголошення громадянина померлим ухвалою від 09 листопада 2020 року на підставі ст. 306, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що з поданої заяви про оголошення особи померлою вбачається спір про право. Зокрема, суд послався на те, що подана заява та визначена заявником мета чітко пов`язується з наступним вирішенням спору за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка перебуває в провадженні суду, а отже відсутні підстави для розгляду такої заяви у порядку окремого провадження згідно ст. 306 ЦПК України, наявний спір, який розглядається у порядку позовного провадження. Крім того, визначення процесуального статусу особи у цивільній справі позовного провадження не може бути підставою для оголошення громадянина померлим.

Однак з такими висновками апеляційний суд не може погодитися, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2007 року ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» уклали договір іпотеки № 51736, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - квартиру у АДРЕСА_1 , якою забезпечується в повному обсязі виконання всіх грошових зобов`язань іпотекодавця за кредитним договором № 0 від 06 квітня 2007 року (а. с. 7 - 10).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у справі № 753/10805/15-ц за заявою ОСОБА_2 визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, безвісно відсутнім (а. с. 5 - 6).

В травні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а. с. 11 - 15); ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відкрито провадження у справі № 753/9865/17 за цим позовом (а. с. 16).

В листопаді 2020 року АТ «УкрСиббанк» звернувся із заявою про оголошення ОСОБА_1 померлим, метою цієї заяви є усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме; оголошення особи померлою необхідне заявнику для настання правових наслідків оголошення ОСОБА_1 померлим з метою вжиття заходів охорони спадкового майна, захисту та реалізації заявником права як іпотекодержателя, відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд зокрема розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України «Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд першої інстанції не звернув увагу, що даною статтею регулюється розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення (глава 6 розділу IV «Окреме провадження»), а не справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (глава 4 розділу IV), а отже судом порушено норми процесуального права в результаті ототожнення двох різних категорій справ окремого провадження.

Поза увагою суду залишилась також та обставина, що положеннями глави 4 розділу IV ЦПК України взагалі не передбачено процесуальної можливості відмови у відкритті провадження з підстав наявності спору про право.

Крім того, посилаючись на те, що подана заява та визначена заявником мета чітко пов`язується із наступним вирішенням спору за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, судом першої інстанції не враховано, що внаслідок оголошення відповідача ОСОБА_1 померлим спір про звернення стягнення на предмет іпотеки не вирішується, оскільки дані правовідносини передбачають правонаступництво, і оголошення особи померлою в даному випадку тягне за собою інші юридичні наслідки, які заявник АТ «УкрСиббанк» належним чином мотивував.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 248 ЦПК України (в редакції станом на час ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року) суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Відповідно до ст. 44 ЦК України (в редакції станом на час ухвалення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року) на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. За заявою заінтересованої особи або органу опіки та піклування над майном фізичної особи, місце перебування якої невідоме, опіка може бути встановлена нотаріусом до ухвалення судом рішення про визнання її безвісно відсутньою. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, приймає виконання цивільних обов`язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов`язані утримувати. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи фізичної особи, місце перебування якої було невідомим.

Зі змісту рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24 липня 2015 року у справі № 753/10805/15-ц не вбачається, що судом встановлювалася опіка над майном ОСОБА_1 , а отже заінтересована особа АТ «УкрСиббанк» позбавлене можливості звернутися до опікуна над майном з метою погашення боргу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, юридичним наслідком оголошення особи померлою є відкриття спадщини і вжиття заходів опіки над спадковим майном, що надає можливість захисту та реалізації заявником своїх прав як іпотекодержателем відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку».

При цьому судом першої інстанції не враховано, що спір про право має місце там, де це право підлягає захисту, в той час як померла особа, в тому числі через встановлення судом факту її смерті, вже не має ні прав, ні обов`язків, оскільки вони переходять до спадкоємців померлої особи, склад яких підлягає визначенню в позовному провадженні у справі № 753/1888/19 за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для розгляду заяви про оголошення фізичної особи померлою в порядку окремого провадження з огляду на наявність спору, який вже розглядається в позовному провадженні, апеляційний суд виходить із наступного.

Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути фізичною або юридичною особою, яка існує. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

При цьому норма статті 255 ЦПК України є імперативною. Тобто за наявності підстав, визначених пунктами 1-8 частини першої статті 255 ЦПК України, незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі.

Таким чином, у позовному провадженні (в даному випадку - в справі за позовом банку про звернення стягнення на предмет іпотеки) процесуально неможливим є одночасне визнання померлою фізичної особи і вирішення пред`явлених до неї позовних вимог, оскільки така особа не володіє процесуальною правоздатністю і дієздатністю і не може бути стороною в цивільному процесі.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою АТ «УкрСиббанк» про оголошення громадянина померлим, суд першої інстанції зазначених вимог не врахував, належним чином не з`ясував мету, для якої заявнику необхідно встановлення вказаного факту, та дійшов помилкового висновку про те, що вказана справа повинна вирішуватися у порядку позовного провадження, тому що у цій справі не вбачається спору про право та такі заяви розглядаються в порядку окремого провадження, що прямо передбачено нормами чинного законодавства.

Подібні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, справа № 286/3818/19-ц.

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року не можна вважати законною та обґрунтованою.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 лютого 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.