Єдиний унікальний номер 229/970/20
Номер провадження 22-ц/804/151/21
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу № 229/970/20 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів, про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2020 року (суддя Гонтар А.Л., повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2020 року),

в с т а н о в и в :

28 лютого 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів, в обґрунтування якого зазначив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електроенергії. В грудні 2018 року йому принесли повідомлення про наявність заборгованості за жовтень 2018 року у сумі 345 грн. Він, вважає, що дана заборгованість не існує, оскільки він в жовтні 2018 року сплатив 245,25 грн., а в листопаді 2018 року - 315,02 грн. В грудні 2018 року він знаходився у лікарні. 08 січня 2019 року він сплатив за послуги електропостачання 299,36 грн. Покази електропостачання складали 33968-34268 квт, що дорівнює 300 квт, за використані квт він сплатив гроші станом на 09 січня 2019 року. Після отримання повідомлення про існування боргу, він приїхав звірити заборгованість за жовтень 2018 року у розмірі 345 грн., з якою не погоджувався. На 01 січня 2019 року відбувся розподіл ДТЕК на компанію розподілу та ЦОК (центр обслуговування клієнтів). Він неодноразово звертався до відповідача, але вони не здійснювали прийом громадян. Коли відбулась звірка станом на 24 січня 2019 року йому було вказано, що покази лічильника складають 34068 квт та до сплати підлягає 137,59 грн. Потім казали, що у нього боргу не існує. Він придбав новий лічильник, старий було знято з показами 34645 квт. та сплачено 475,37 грн. Це відбулося 05 лютого 2019 року. Після заміни лічильників, він вважав, що у нього не існує боргів. На 01 березня 2019 року йому знову принесли повідомлення, що в нього заборгованість складає 725,46 грн. Після цього кожний місяць стали приходити квитанції з вказівкою боргу. ЦОК заперечує, що в їх діях є провина, вказують на те, що покази лічильника складають 34068 квт, такі покази подала їм компанія розподілу на 01 січня 2019 року і рахує заборгованість. Зрештою його дружина сплатила 300 грн., але він вважає, що ніяких боргів у нього не існувало. Просив суд стягнути з ДТЕК Донецькі електромережі суму переплати 300 грн. та моральну шкоду 20000 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про захист прав споживачів, про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд прийняв рішення, не врахувавши безкінечні погрози про відключення від електропостачання, його витрачений час, матеріальні витрати, його незгоду щодо проведення судового засідання в режимі он-лайн, відсутність представників Дружківського ЦОК та розподільчої компанії в судовому засіданні. Вважає, що представник відповідача не читала позовну заяву, не згоден з доводами відповідача про відсутність моральної шкоди, оскільки від повідомлень про борг та відключення він знервується, страждає на безсоння та запаморочення, змушений лікуватися.

Відповідач АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» відзив на апеляційну скаргу не надав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувати рішення першої інстанції та ухвали нове судове рішення, яким задовольнити його позов..

Представник відповідача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надав лист, згідно якого просив справу розглянути за відсутності представника.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є власником вказаного будинку.

ОСОБА_1 є споживачем електроенергії, між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг електропостачання №502-104 03 листопада 2010 року, на ім`я позивача відкрито особовий розрахунок № 502-104.

Згідно акту звірки від 24 січня 2019 року встановлено, що станом на 24 січня 2019 року споживач ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 має показання лічильника 34068 квт, та у нього існує заборгованість за послуги електропостачання в сумі 137,58 грн. (а.с.11).

Відповідно до повідомлення, надісланого ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» ОСОБА_1 , за його особистим рахунком є заборгованість за послуги електропостачання станом на 01 березня 2019 року у сумі 725,46 грн. (а.с.3).

16 листопада 2018 року споживач ОСОБА_1 здійснив оплату послуг електропостачання за жовтень 2018 року у сумі 242,25 грн. за 200 квт, показники лічильника складають 33488-33688 квт (а.с.15).

05 лютого 2019 року споживач ОСОБА_1 здійснив оплату послуг електропостачання за січень 2019 року у сумі 475,37 грн. за 377 квт, показники лічильника складають 34268-34645 квт (а.с.17).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом факт оплати, зазначеного боргу у сумі 300 грн., суду не надано жодного належного та допустимого доказу в підтвердження факту того, що гроші були перераховані відповідачу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.

11 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №209-VIII, тим самим розпочався процес реформування електроенергетичної галузі в Україні.

Одним з основних етапів реформи стало відокремлення (розділення) діяльності з розподілу електричної енергії від функцій виробництва, передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальник таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам.

Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 01 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення - оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Упродовж трьох років з 01 січня 2019 року такий електропостачальник, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії, виконує функції постачальника універсальних послуг на закріпленій території, яка визначається як область, міста Київ та Севастополь Автономна Республіка Крим, на якій до відокремлення провадив свою діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом вертикально інтегрований суб`єкт господарювання.

З 01 січня 2019 року постачальником універсальних послуг на території міста Дружківка Донецької області є TOB «Донецькі енергетичні послуги», яке з зазначеного часу здійснює постачання електричної енергії для населення (побутових споживачів) м.Дружківка.

Відповідач AT «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснювало діяльність постачання електричної енергії для населення до 01 січня 2019 року.

Згідно із абзацом 5 пункту 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

За положеннями пункту 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил, здійснюється до 01 грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 1.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року, на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи. При цьому договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється оператором системи розподілу на підставі додатка 3 до цих Правил, договір споживача з оператором системи передачі укладається відповідно до типового договору, визначеного Кодексом системи передачі (пункт 1.2.4 Правил).

Згідно із пунктом 1.2.8. Правил постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Пунктом 4 Постанови (в редакції від 14 березня 2018 року) передбачено, що у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу слід укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Відповідно до пункту 8 Постанови (в редакції від 14 березня 2018 року) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви.

З обставин справи вбачається, що між позивачем та відповідачем АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» був укладений договір споживача про постачання електричної енергії.

Тобто ОСОБА_1 відповідно до положень пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 84 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» є споживачем послуг з постачання електричної енергії для забезпечення потреб його електроустановок, які надає відповідач.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на неправомірність дій відповідача з нарахування заборгованості та як наслідок завдання матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до підпунктів 6, 20 пункту 5.5.1. ПРРЕЕ споживачі електричної енергії мають право отримувати якісні послуги з розподілу (передачі), постачання та комерційного обліку електричної енергії, а також право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність субспоживача, електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Законодавством передбачені підстави та умови відшкодування споживачам шкоди, завданої, зокрема, при наданні послуг з розподілу електричної енергії та постачанні електричної енергії.

Споживачі відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частина 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно п. 5.1.4. ПРРЕЕ оператор системи несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або електропостачальнику, іншому учаснику роздрібного ринку збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

В силу пункту 5.2.4. ПРРЕЕ постачальник електричної енергії несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу та/або оператору системи збитки внаслідок порушення ним умов договору та цих Правил.

З аналізу положень статей 22,23 ЦК України можна дійти висновку, що підставою для відшкодування особі як майнової, так і моральної шкоди є: факт завдання такої шкоди внаслідок порушення прав цієї особи.

З огляду на зміст заявлених позовних вимог, наведені вище норми права, що регулюють спірні правовідносини, розподіл процесуального обов`язку щодо доказування, який визначений частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України, позивач мав довести, а суд встановити, що дії відповідача щодо нарахування заборгованості за жовтень 2018 року були неправомірними, що завдало позивачу матеріальної та моральної шкоди.

В силу підпункту 2 пункту 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

За змістом пункту 4.12. Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до умов пункту 2.3.13. ПРРЕЕ обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць, в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Згідно з пунктами 6.1-6.3 глави 6 розділу XIII Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14 березня 2018 року, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника проводиться постачальником послуг комерційного обліку та/або ОСР, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Покази лічильників мають фіксуватись з вказанням фактичної дати.

У побутових споживачів покази лічильника мають зчитуватися на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим. Якщо побутовий споживач самостійно подає дані про обсяги споживання електричної енергії за розрахунковий період, такі дані надаються споживачем до ОСР в строк, визначений чинним законодавством, шляхом повідомлення по телефону чи іншими електронними засобами або через свій кабінет на сайті ОСР, або через особисте звернення до ОСР.

У випадку неподання споживачем даних про споживання електричної енергії за розрахунковий період у строки, установлені в цьому розділі, або неможливості отримання ОСР даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи вузла обліку) ОСР визначає обсяги споживання електричної енергії на цей розрахунковий період шляхом розрахунку середнього обсягу споживання за даними двох останніх фактичних послідовно знятих показів розрахункового лічильника (пункт 6.7 глави 6 розділу XIII ККОЕЕ).

Таким чином, відповідач отримує дані щодо обсягу спожитої електричної енергії споживачем за розрахунковий період, який, формується виходячи: з даних стосовно показів, переданих споживачами, за даними контрольних оглядів приладів обліку або розрахунковим шляхом.

В подальшому відповідач на підставі отриманих даних про обсяги спожитої електричної енергії, відповідно до діючих тарифів здійснює розрахунок їх вартості та направляє споживачу рахунок на оплату послуг електропостачання.

Апеляційним суд досліджено та проаналізовано надані позивачем квитанції щодо обсягів спожитої електричної енергії та надані відповідачем розрахунки.

Так, ОСОБА_1 надані квитанції, з яких вбачається, наступні данні:

за січень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 06 лютого 2018 року сплачено 274,38 грн., за показниками лічильника початкові 31408, кінцеві 31668, різниця 260 квт (а.с.160);

за лютий 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 06 березня 2018 року сплачено 442,38 грн., за показниками лічильника початкові 31668, кінцеві 32028, різниця 360 квт (а.с.160);

за березень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 12 квітня 2018 року сплачено 425,58 грн., за показниками лічильника початкові 32028, кінцеві 32378, різниця 350 квт (а.с.160);

за квітень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 12 травня 2018 року сплачено 60,45 грн., за показниками лічильника початкові 32378, кінцеві 32508, різниця 130 квт (а.с. 160);

за травень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») сплачено 308,40 грн., за показниками лічильника початкові 32508, кінцеві 32738, різниця 230 квт (а.с. 160);

за червень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») сплачено 224,40 грн., за показниками лічильника початкові 32738, кінцеві 32918, різниця 180 квт (а.с. 160);

за липень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») сплачено 210,45 грн., за показниками лічильника початкові 32918, кінцеві 33118, різниця 200 квт (а.с. 160);

за серпень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 11 вересня 2018 року сплачено 225,45 грн., за показниками лічильника початкові 33118, кінцеві 33308, різниця 200 квт (а.с. 160);

за вересень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 13 жовтня 2018 року сплачено 200,65 грн., за показниками лічильника початкові 33308, кінцеві 33488, різниця 180 квт (а.с. 161);

за жовтень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 16 листопада 2018 року сплачено 242,25 грн., за показниками лічильника початкові 33488, кінцеві 33688, різниця 200 квт (а.с. 161);

за листопад 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 14 грудня 2018 року сплачено 315,02 грн., за показниками лічильника початкові 33688, кінцеві 33968, різниця 280 квт (а.с. 161);

за грудень 2018 року позивачем за особовим рахунком НОМЕР_1 на рахунок одержувача енергозбут (АТ «ДТЕК Донецькобленерго») 08 січня 2019 року сплачено 299,65 грн., за показниками лічильника початкові 33968, кінцеві 34268, різниця 300 квт (а.с. 161).

Згідно розрахунку заборгованості абонента ОСОБА_1 за спожиту електроенергію за особовим рахунком НОМЕР_1 , наданого АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», вбачаються наступні дані (а.с.158):

за січень 2018 року, показники лічильника попередні 31267, поточні 31395, різниця 128 кВт, 08 лютого 2018 року оплата 274,38 грн.;

за лютий 2018 року, показники лічильника попередні 31395, поточні 31521, різниця 126 кВт, 06 березня 2018 року оплата 442,38 грн.;

за березень 2018 року, показники лічильника попередні 31521, поточні 31710, різниця 189 кВт, 12 квітня 2018 року оплата 425,58 грн.;

за квітень 2018 року, показники лічильника попередні 31710, поточні 31849, різниця 139 кВт, 12 травня 2018 року оплата 60,45 грн.;

за травень 2018 року, показники лічильника попередні 31849, поточні 31993, різниця 144 кВт, 12 червня 2018 року оплата 308,40 грн.;

за червень 2018 року, показники лічильника попередні 31993, поточні 32834, різниця 841 кВт, 12 липня 2018 року оплата 224,40 грн.;

за липень 2018 року, показники лічильника попередні 32834, поточні 33023, різниця 189 кВт, 15.08.2018 оплата 210,45 грн. (а.с. 158);

за серпень 2018 року, показники лічильника попередні 33023, поточні 33257, різниця 234 кВт, 11 вересня 2018 року оплата 225,45 грн.;

за вересень 2018 року, показники лічильника попередні 33257, поточні 33371, різниця 114 кВт, 13 жовтня 2018 року оплата 200,65 грн.;

за жовтень 2018 року, показники лічильника попередні 33371, поточні 33602, різниця 231 кВт, 16 листопада 2018 року оплата 242,25 грн.;

за листопад 2018 року, показники лічильника попередні 33602, поточні 33854, різниця 252 кВт, 14 грудня 2018 року оплата 315,02 грн.;

за грудень 2018 року, показники лічильника попередні 33854, поточні 34068, різниця 214 кВт, 08 січня 2019 оплата 299,65 грн.

Аналізуючи вказані квитанції та розрахунки, надані позивачем та відповідачем, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність даних щодо сплати позивачем неправомірно нарахованої заборгованості за жовтень 2018 року в сумі 300 грн. А отже відсутнє порушення прав ОСОБА_1 як споживача послуг.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив недоведеними позовні вимоги ОСОБА_1 щодо порушеним його прав як споживача послуг та відшкодування матеріальної шкоди в сумі 300 грн.

Крім того, суд першої інстанції також вірно зазначив про те, що не підлягають також задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, які заявлені як наслідки порушення прав споживача послуг, тобто є похідними від інших позовних вимог, оскільки відсутні підстави для задоволення останніх.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань про доведеність пред`явлених позовних вимог та незаконність відмови у позові з підстав його недоведеності.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, тягар доказування правомірності своїх вимог покладається на позивача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції винесено з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для його скасування.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 14 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 лютого 2021 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

Г.В. Новікова