Єдиний унікальний номер № 616/628/19
Провадження № 2/616/4/21
«27» січня 2021 року Великобурлуцький районний суд
в складі: головуючого судді РИКОВА М.І.
за участю секретаря
судового засідання ШЕГДИ В.М.
Справа № 616/628/19
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку квартири,-
Позивач за первісним позовом ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , територіальної громади Приколотнянської селищної ради в особі Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову ОСОБА_4 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_7 . Після його смерті відкрилась спадщина серед якої є частка в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_7 склав заповіт на випадок свої смерті і зробив розпорядження, що на випадок його смерті все майно де б таке не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право заповів своїй дружині ОСОБА_4 . Оформити свої спадкові права на частку в квартирі та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на неї не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право на зазначену частку. Квартира АДРЕСА_1 , право на спадкування частки в якій є предметом даного спору на день смерті ОСОБА_7 , перебувала в спільній сумісній власності самого ОСОБА_7 , а також ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Вказана квартира була приватизована вказаними особами в березні 1999 року. За життя ОСОБА_7 передав їй технічний паспорт на квартиру на вказану квартиру виготовлений 09 лютого 1999 року. За викладених обставин просила визнати за нею право власності на 1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 02 січня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче засідання.
Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 подали до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4 , в якій просили припинити право ОСОБА_4 на частку в квартирі АДРЕСА_1 , як спадкоємиці за заповітом, визнати право спільної приватної власності в цілому на спірну квартиру у рівних частинах за ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , виплатити ОСОБА_4 кошти внесені на депозитний рахунок.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_5 з 04 вересня 1982 року по 15 вересня 2012 року знаходилась у шлюбі з ОСОБА_7 . За час подружнього життя народились спільні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3 за час перебування у шлюбі було нажито спільне майно у тому числі квартира АДРЕСА_1 право власності на яке було закріплено 15.03.1999 за усіма членами сім`ї.
15 вересня 2012 року шлюбі між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було розірвано. З лютого 2012 року ОСОБА_7 в спірній квартирі вже не мешкав, а в подальшому одружився з ОСОБА_8 , якій заповів все своє майно. Вказують, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 утримують квартиру, у повному обсязі сплачують квартплату, у квартирі проведений капітальний та поточний ремонт квартири, що збільшило її вартість як мінімум на 34 095 грн 55 к., а отже і частки у спірному майні. ОСОБА_8 у спірній квартирі жодного дня не мешкала та коштів на утримання квартири не витрачала. Для них спірна квартирі є єдиним житлом. Зазначена квартира, площею 56,20 м2 має дві кімнати в якій мешкають три дорослі людини. ОСОБА_4 провела оцінку ринкової вартості квартири суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до якої спірна частка відповідача за зустрічним позовом становить 9 976 грн 25 к.. З вказаною оцінкою позивачі за зустрічним позовом погоджуються. Вказуючи, що частка ОСОБА_4 є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки квартира є неподільною, а спільне володіння і користування майном з нею є неможливим, просять задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 13 липня 2020 року об`єднано вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку квартири в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , територіальної громади Приколотнянської селищної ради в особі Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування за заповітом.
17 листопада 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.
В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_4 в черговий раз не з`явилась, хоча належним чином кожного разу була сповіщена про час та місце розгляду справи. Судові засідання по справі були призначені на 11 грудня 2020 року, 18 грудня 2020 року, 13 січня 2021 року, 27 січня 2021 року. Судові повістки були направлені на адресу позивачки ОСОБА_4 вказану в позовній заяві. ОСОБА_4 судові повістки отримувала завчасно про що свідчать відмітки в рекомендованих повідомлення про вручення поштових відправлень (т.2 а.с.85,101,121,129), однак в судове засідання жодного разу не з`явилася, про причини неявки суд не сповістила та заяв чи клопотань від неї до суду не надходило.
У зв`язку із неявкою позивача за первісним позовом ОСОБА_4 в четвертий раз ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 січня 2021 року первісний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , територіальної громади Приколотнянської селищної ради в особі Приколотнянської селищної ради Великобурлуцького району Харківської області про визнання права власності на частку в квартирі в порядку спадкування за заповітом залишено без розгляду.
Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (за первісним позовом), а як представник позивачів за зустрічним позовом адвокат Кабанець О.В. надав заяву в якій просив провести судове засідання за відсутності сторін, вказавши, що вимоги за зустрічним позовом підтримують в повному обсязі (т.2 а.с.121).
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно зі ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 27 січня 2021 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В зв`язку з залишення первісного позову без розгляду суд, вирішуючи тільки вимоги за зустрічним позовом, без участі сторін, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи є невідчужуваними та непорушними.
Згідно з ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачем по зустрічному позову ОСОБА_9 , який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 було розірвано 15 вересня 2012 року про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційною служби Великобурлуцького районного управління юстиції в Харківській області (т.1 а.с.154).
21 серпня 2013 року виконкомом Приколотнянської селищної ради, Великобурлуцького району, Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_11 », що убачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.11).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Приколотне, Великобурлуцького району, Харківської області ОСОБА_7 помер у віці 55 років, про що 19 червня 2015 року виконкомом Приколотнянської селищної ради, Великобурлуцького району, Харківської області складено актовий запис № 25 (т.1 а.с.12).
За життя ОСОБА_7 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно де б таке не було та з чого б воно не складалось заповів ОСОБА_4 . Заповіт посвідчений 08 червня 2015 року приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області (т.1 а.с.15,16).
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1603 після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 131178795 (т.1 а.с.17-18).
Також, ОСОБА_4 після ОСОБА_7 успадкувала квартиру АДРЕСА_4 . При цій квартирі є 1/16 частка льоху, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17 липня 2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 131174175 (т.1 а.с.19,20)
Окрім того до спадкового майна входить частка квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 звернулась до Великобурлуцької державної нотаріальної контори для отримання додаткового свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого чоловіка ОСОБА_7 , однак постановою державного нотаріуса Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області Марченко Н.І. їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа (т.1 а.с.34).
У газеті «Вісник Великобурлуччини» № 17 від 26 квітня 2019 року зроблено оголошення про втрачене свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке слід вважати недійсним (т.1 а.с.33).
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , що підтверджується технічним паспортом на зазначену вище квартиру (т.1 а.с.155).
Позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у вищевказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками Великобурлуцької селищної ради від 14.08.2019 за вих. № 02-21/249, № 02-21/250, 02-21/251 (т.1 а.с.75-77) та актом від 08.03.2015 (т.1 а.с.152).
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до положень ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.
Статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Також слід зазначити, що згідно із ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст.357 ЦК України.
Зокрема, зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки позивачам і відповідачу припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.
Приписами ч.1 ст.365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Відповідно до ч.2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеного постанові від 24 лютого 2016 року у цивільній справі №6-2784цс15, положеннями статті 365 ЦК України встановлено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. У справі, яка переглядається, спірна двокімнатна квартира є спільною сумісною власністю колишнього подружжя; належна відповідачу частка не може бути виділена в натурі; між сторонами наявні неприязні стосунки, що унеможливлює спільне володіння та користування квартирою; відповідач є власником 1/4 частини іншої квартири, що свідчить про його забезпеченість іншим житлом. За частиною другою статті 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем.
Утриманням спірної квартири займаються позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , що підтверджується наявністю квитанцій про оплату комунальних послуг, квитанція на купівлю та встановлення металопластикових вікон, робочим проектом проведення газопостачання (т.1 а.с.156-173).
Відповідно до звіту про оцінку майна від 08 травня 2019 року (т.1 а.с.35-50), оціночна вартість квартири, загальною площею 56,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , становить 39 905 грн 00 к. Зазначений звіт про оцінку майна наданий позивачем за первісним позовом ОСОБА_4 , яка є відповідачем за зустрічним позовом. Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не оспорювали встановлену оцінку майна. Відтак, сторони погодились про вартість квартири на час розгляду справи в суді.
Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У суда немає сумніву щодо достовірності цих обставин, звіт про оцінку спірної квартири надано ОСОБА_4 , яка є відповідачем по зустрічній позовній заяві, тому вказана вартість квартири є достовірною.
Таким чином, позивачі виконали свій обов`язок, передбачений вимоги ч.2 ст.365 ЦК України, щодо внесення на депозитний рахунок Великобурлуцького районного суду Харківської області грошової суми коштів в розмірі дійсної вартості 1/4 частки спірної квартири, яка складає 9 977 грн 00 к.
Надаючи оцінку наданих позивачами доказів на підтвердження заявлених ними вимог та обставин, що містяться у позові, суд дійшов висновку, що 1/4 частка відповідача у праві спільної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , є незначною і не може бути виділена в натурі, а припинення права відповідача на 1/4 частку цієї квартири не завдають їй істотної шкоди як співвласнику, оскільки відповідачу належить на праві власності: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_3 та квартира АДРЕСА_4 і з огляду на те, що позивачами виконано вимоги, встановлені ч.2 ст.365 ЦК України щодо внесення на депозитний рахунок Великобурлуцького районного суду Харківської області вартості такої частки в сумі 9 977 грн 00 к., що свідчать про достатність правових підстав для задоволення позову, шляхом припинення права відповідача на 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі передбачених ст.365 ЦК України, визнання за позивачами права власності на 1/3 частку цієї квартири та присудження на користь відповідача грошової компенсації вартості 1/4 частки за рахунок коштів, в сумі 9 977 грн 00 к., внесених позивачем на депозитний рахунок Великобурлуцького районного суду Харківської області.
Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, районний суд,-
В И Р І Ш И В:
Зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на 1/4 частку квартири задовольнити.
Змінити правовий режим майна зі спільної сумісної власності, припинивши його, на спільну часткову власність, визначивши кожному співвласнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності по 1/3 частці двокімнатної квартири, загальною площею 56,2 кв.м, жила площа квартири 30,4 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Катеринівка, Великобурлуцького району, Харківської області, паспорт № НОМЕР_6 , орган що видав 6332, дата видачі 29.11.2017, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка смт. Приколотне, Великобурлуцького району, Харківської області, паспорт серія НОМЕР_7 виданий Великобурлуцьким РВ УМВС України в Харківській області 05 жовтня 2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Устинівка Великобурлуцького району Харківської області, паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Великобурлуцьким РС ГУДМС України в Харківській області 02 жовтня 2013 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27 січня 2021 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ