Справа № 534/207/21
Провадження №2/534/374/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 лютого 2021 рокум. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Солоха О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділення часток,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м. (у тому числі, житловою 22,4 кв.м) спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- зі спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснити виділення кожному з подружжя часток розміром по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири;

- зі спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснити виділення кожному з подружжя часток розміром по 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину зазначеної квартири;

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано клопотання про відстрочення сплати нею судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивачем зазначено, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір при поданні позовної заяви.

Дослідивши позовну заяву разом із доданими до неї документами, суддя приходить до наступних висновків.

Частинами 3 та 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору, оскільки заявлено у позовній заяві клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 1 статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Порядок відстрочення або розстрочення сплати судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суддя вважає за необхідне відмовити позивачу у відстроченні сплати судового збору, оскільки позивачем не надано доказів для підтвердження незадовільного майнового стану, що є перешкодою у сплаті судового збору.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч.1 до ст.4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивачем у вступній частині позовної заяви зазначено ціну позову в сумі 216 000 грн (вартість спірного нерухомого майна, зазначеного в договорі купівлі-продажу від 05.08.2013).

Суддя зазначає, що в доданих до позовної заяви документах відсутній висновок експерта, щодо встановлення вартості спірного майна на час звернення до суду із позовом, тому посилання позивача щодо визначення нею ціни позову є необґрунтованими.

Натомість у відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСС України від 17.10.2014 року №10 розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За змістом вимог ч.2 ст.176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна розмір судового збору попередньо визначає суд.

Суддя враховує, що позивач просить визнати право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,2 кв.м., що у відсотковому співвідношенні становить 50%.

Разом з тим, суддя зазначає, що ціна майна, визначена у договорі купівлі-продажу від 05.08.2013, становить 216 000 грн, проте за даними з web-сайту ОЛХ середня ринкова вартість 1 кв.м. у м. Горішні Плавні Полтавської області становить 11 000 грн.

Даний розрахунок судового збору, який підлягає до сплати позивачем, проведено наступним чином: 48,2 кв.м. * 11 000 грн = 530 200 грн / 2 = 265 110 грн * 1% = 2 651 грн.

З урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за майновими вимогами у даному позові становить 2 651 грн.

Отже, до позовної заяви позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 2 651 грн на користь держави за вимогу майнового характеру та надати відповідний підтверджуючий документ про його сплату або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Інформацію про розрахунковий рахунок щодо зарахування судового збору позивач може отримати в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України https://kom.pl.court.gov.ua/sud1612/gromadyanam/tax/.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.177 ЦПК України, у відповідності до ст.185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору- відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та виділення часток залишити без руху.

ОСОБА_1 необхідно виправити недоліки, зазначені в ухвалі шляхом надання відповідного підтверджуючого документу про сплату судового збору в сумі 2 651 грн на користь держави за вимогу майнового характеру, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В разі невиконання вимог суду позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Солоха