ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

08 лютого 2021 року

м. Харків

Справа № 619/1488/18

Провадження № 88-ц/818/5/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи Дергачівське районне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, відділ містобудування та архітектури у Дергачівському районі Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, Дергачівське районне управління, Департамент державної архітектурно - будівельної інспекції Харківської області, Відділ містобудування та архітектури у Дергачівському районі Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 засипати вигрібну яму, яка знаходиться в її володінні, біля будинку АДРЕСА_1 , стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що незаконна експлуатація відповідачем вигрібної ями з порушенням правил, стандартів та санітарних норм, призводить до руйнування, належних позивачу, льоху та сараю, а також забруднення води у колонці позивача, внаслідок чого завдається моральна шкода. На підтвердження свої вимог позивач надає до суду Акт та

Припис Державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області, у якому зафіксовано порушення ОСОБА_2 порядку будівництва житлового будинку з господарськими спорудами та Акт і Припис Управління Дерпродспоживслужби в Дергачівському районі ГУ Дерпродспоживслужби в Харківській області, яким встановлено, що вода не відповідає гігієнічним нормам до води питної, призначеної для споживання людиною, стіни погребу відсиріли та осипаються, шпалери в будинку на висоті 0,3 м від підлоги пожовкли. У зв`язку з викладеним, позивач була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Свою позицію суд першої інстанції мотивує недоведеністю, допущених під час влаштування ОСОБА_2 вигрібної ями, порушень будівельних та санітарних норм і правил. Крім того, суд зазначає про відсутність достатніх доказів, які могли б свідчити про існувати причино наслідкового зв`язку між можливими та недоведеними порушеннями та забрудненням води у колонці позивача, руйнуванням погребу та сараю.

На зазначене рішення ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою. Постановою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, рішення суду першої інстанції скасовано, судом постановлено нове, яким позов задоволено частково та зобов`язано ОСОБА_2 перенести місце розташування присадибної вигрібної ями по АДРЕСА_1 та обладнати її відповідно до вимог чинного санітарного законодавства п. 7.10 ДСан Пін № 173 «про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», п. 2.21та п. 2.22 наказу МОЗ України № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць».

Посилається на те, що в обґрунтування свого рішення, суд апеляційної інстанції поклав результати перевірки, внаслідок якої складено Акт №8 від 08 вересня 2017 року зі змісту якого вбачається, що вигрібна яма, розташована на території домоволодіння ОСОБА_2 , побудована з порушеннями.

Не погодившись з постановою Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та з додатковою постановою Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року стороною відповідача було подано касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного суду від 20 травня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

У жовтні 2020 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. В заяві просить скасувати зазначені постанови та постановити нову, якою в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року по справі № 619/1488/18 відмовити.

В обґрунтування своїх вимог вказує наступні нововиявлені обставини, що стали підставою для звернення до суду.

Зазначає, що на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року для встановлення точного місця розташування свердловини, на території домоволодіння ОСОБА_1 представником відповідача по справі, адвокатом

Яковлєвою Л.І. були направлені запити до Науково дослідної установи «Український науково дослідний інститут екологічних проблем» та до КПТІ «Інвенрос» ( том 3, а.с. 16,21).

Запит до Науково дослідної установи «Український науково дослідний інститут екологічних проблем» містив прохання про надання інформації про те, на підставі якого документу здійснювався відбір води з колонки 21.08.2017 року, за якою адресою здійснювався відбір води з колонки, якою особою здійснювався відбір води з метою здійснення вимірювання хімічних показників, надати інформацію про законодавчо визначену методику, яка використовується під час визначення хімічних показників.

Згідно відповіді від 07.09.2020 року вих. № 457/01-07 стало відомо, що Протокол досліджень води з колонки на території домоволодіння позивача ОСОБА_1 від 21.08.2017 року, які начеб то здійснювались Науково дослідною установою «Український науково дослідний інститут екологічних проблем» є підробленим, а саме підроблено підпис у протоколі та відсутня печатка. Також у відповіді зазначено, що послуги на виконання хімічного аналізу проби води з колонки не надавались. (том. 3, а. с. 18).

На запит до КПТІ «Інвенрос» представник відповідача отримала відповідь від 06.10.2020 року № 969, в якій зазначено, що вигрібна яма «Б», розташована на території домоволодіння ОСОБА_2 знаходиться орієнтовно на відстані 30 метрів від колонки №3, розташованої на території домоволодіння ОСОБА_1 . Інформація про наявність іншої колонки, в тому числі розміщеної в літній кухні позивача відповідь на запит не містить.

В підсумку, представник відповідача наголошує, що на момент апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції та винесення апеляційною інстанцією постанов, зазначені обставини, викладені у відповідях на адвокатські запити, стороні відповідача не були відомі. Вважає, що зазначена інформація спростовує факти, викладені в Акті перевірки № 8 від 08 вересня 2017 року, крім того вказує, що та обставина, де на території домоволодіння позивача знаходиться свердловина та на якій відстані вона знаходиться від вигрібної ями взагалі судами не досліджувалась.

У зв`язку з цим, на думку представника відповідача, в обґрунтування постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року покладено Акт перевірки № 8 від 08 вересня 2017 року, складений на підставі підроблених документів та неперевірених даних, що призвело до ухвалення помилкового рішення по суті справи.

Таким чином, сторона відповідача вважає, що викладені факти, є нововиявленими обставинами, які маюсь істотне та суттєве значення для вирішення справи, та які не були встановлені судом і не могли бути відомі на час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції. Адже відповідач не знала і не могла знати, що Акт перевірки № 8 від 08.09.2017 року містить неправдиву інформацію щодо місця розташування колонки на території домоволодіння позивача по справі.

На адресу суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року. Свої заперечення обґрунтовує результатами перевірки, які викладені в Акті №8 від 08 вересня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що вигрібна яма, розташована на території домоволодіння ОСОБА_2 побудована з порушенням чинних норм законодавства. Крім того, зазначає, що позивачем було надано акт та припис Державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_5 порядку будівництва житлового будинку. Позивач вважає, що відсутні підстави для перегляду постанов Харківського апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до роз`яснень, наданих судам у п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 лютого 2018 року № 816/4947/14, від 13 лютого 2018 року № 815/756/14, від 6 березня 2018 року у справі № 484/2634/14-а, від 14 травня 2019 року у справі № 826/14797/15.

Отже, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду, відповідно до якого жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Судова колегія не вбачає підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Зі змісту постанови апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, яку заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, вбачається, що суд, задовольняючи позов частково, виходив з того, що присадибна вигрібна яма не відповідає вимогам чинного законодавства і тому її слід перенести та обладнати відповідно до вимог чинного санітарного законодавства.

При цьому мотивувальна частина постанови містить обґрунтування з посиланням на Акт № 8 від 08 вересня 2017 року лише в частині того, що вигрібна яма побудована з порушеннями п. 7.10 ДСан Пін № 173 «про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», та. п. 2.22 наказу МОЗ України № 145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць». Суд апеляційної інстанції не посилався на відомості, зазначені в останньому абзаці акта про якість води.

Отже, що стосується відстані, на якій розташована вигрібна яма та якості води, відомості про яку надані ОСОБА_2 в довідці від 07.09.2020 року (т. 3 а. с. 18), та від 06.10.2020 (т. 3 а. с. 23), судова колегія не вважає нововиявленими обставинами, які мають істотне значення для розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Акту № 8 від 08 вересня 2017 року комісія з виходом на місці, в присутності ОСОБА_2 , встановила відстань вигрібної ями від свердловини 13 м. ОСОБА_2 була ознайомлена зі змістом акту під підпис, що свідчить про її обізнаність і можливість в суді першої та апеляційної інстанції надавати свої заперечення та докази на спростування цих обставин.

Отже, в результаті розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, на думку судової колегії, заявник має намір переоцінити докази у справі та добитись нового слухання справи, що є неприпустимим.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

З огляду на зазначене, обставини, які вказані ОСОБА_2 не є нововиявленими, у розумінні ст. 423 ЦПК України, тому, на підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Постанови підлягають залишенню в силі.

Керуючись ст. ст.367,374ч. 1 п. 1,375,382,384 , 423, 429 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткової постанови Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року та додаткову постанову Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року залишити в силі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст ухвали

складено 09 лютого 2021 року