Суддя Зяброва О. Г.
Справа № 644/92/19
Провадження № 2/644/36/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зябрової О.Г.,

за участю секретаря Лагір А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу №644/92/19 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки № 18» Харківської міської ради в особі головного лікаря Шерстюк Людмили Григорівни про встановлення факту трудових відносин та стягнення заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить суд встановити факт її роботи на 44 ділянці з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року та стягнути з КП 18-тої місцевої поліклініки на її користь - 20060 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона з 01.08.2008 року по 21.08.2012 року працювала дільничим лікарем у 18 поліклініці на дільниці №45. Додатково працювала також на 44 ділянці з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року безоплатно. Ій не оплатили роботу: лікаря на 44 дільниці з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року - 6868 грн.; за роботу без медсестри з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року 4454 грн.40 коп.; за медсестру ОСОБА_2 в 2011 році на 45 дільниці 1350 грн.; за 25.07.12 року -34 грн.; за проїзд у маршрутці на 45 дільницю за 2008-2012 роки та на дільницю 44 на загальну суму 7354 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2019 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки №18» Харківської міської ради в особі головного лікаря Шерстюк Л.Г. про встановлення факту трудових відносин та стягнення заробітної плати.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задоволено: скасовано ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 квітня 2019 року, справу направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки №18» Харківської міської ради в особі головного лікаря Шерстюк Л.Г. про встановлення факту трудових відносин та стягнення заробітної плати.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Оджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21 травня 2020 року скасовано, справу направлено до Оджонікідзевського районного суду міста Харкова для продовження розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що з 01.08.2008 року по 21.08.2012 рік вона працювала дільничним лікарем-терапевтом IV терапевтичного відділення КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №18 ». В період з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року вона крім своїх обов`язків виконувала обов`язки лікаря-терапевта дільничного ОСОБА_3 та медичних сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Пояснила, що встановлення факту трудових відносин з відповідачем необхідно їй для вирішення в подальшому питання про зміну запису про звільнення в трудовій книжці; встановлення зазначеного юридичного факту також впливає на її трудовий стаж.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач не надала жодного належного доказу на підтвердження своїх доводів та позовних вимог. При цьому зазначив, що наказом головного лікаря міської поліклініки № 18 Орджонікідзевського району м. Харкова № 117-К від 01.08.2008 року позивач прийнята дільничним лікарем-терапевтом IV терапевтичного відділення. Оплата її праці здійснювалась згідно відпрацьованого часу на підставі табелів обліку використання робочого часу. Згідно посадової інструкції лікаря-терапевта дільничного, затвердженої головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №18» від 03.03.2011 року лікар-терапевт дільничний виконує накази та усні розпорядження адміністрації поліклініки, завідувача відділенням, в т.ч. перерозподіл навантаження на амбулаторному прийомі. З якою позивач ознайомлена під підпис. Будь-яких розпорядчих актів, окрім посадових обов`язків, на лікаря-терапевта ОСОБА_1 не видавалось. Крім того ОСОБА_1 звільнена з посади 21.08.2012 року за п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Всі обставини були досліджені в ході судових розглядів. Також позивач зазначає, що вона була вимушена виконувати роботу медичних сестер ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , цей факт свого підтвердження не знайшов. Розрахунки нібито затрат на проїзд, щодо виконання іншої роботи та проїзду на транспорті за викликами хворих, не знайшли свого документального підтвердження.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом головного лікаря міської поліклініки № 18 Орджонікідзевського району м. Харкова № 117-К від 01.08.2008 року прийнята дільничним лікарем-терапевтом IV терапевтичного відділення, (а.с.9, т.2), що не оспорюється сторонами.

Наказом головного лікаря Харківської міської поліклініки № 176-К від 11.10.2011 року, ОСОБА_1 лікарю-терапевту дільничному IV терапевтичного відділення дозволено сумісництво 0,25 ставки лікаря-терапевта дільничного Богачової С.А. з 11.10.2011 року; підстава - заява ОСОБА_1 (а.с.11, т.2).

Наказом головного лікаря Харківської міської поліклініки № 191-К від 01.11.2011 року, ОСОБА_1 лікарю-терапевту дільничному IV терапевтичного відділення знято сумісництво 0,25 ставки лікаря-терапевта дільничного з 01.11.2011 року; підстава - заява ОСОБА_1 , (а.с.12, т.2 ).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.02.2013 року по справі №2029/8101/12, яке набрало законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2013 року, встановлено, що наказом головного лікаря Харківської міської поліклініки № 18 за № 187 від 09.12.2011 р., ОСОБА_1 притягнута до дисциплінарної відповідальності, їй оголошена догана за порушення трудової дисципліни, яке виразилося у невиконанні вимоги пп.4 п.3.1 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Харківської міської поліклініки № 18 від 24.03.2011 р., що передбачають обов`язок працівників поліклініки дотримуватись виконання професійних обов`язків, що встановлені законодавством, посадовою інструкцією, а також порушенні п.2.4 Посадової інструкції лікаря-терапевта про обов`язок дільничного лікаря-терапевта надати швидку невідкладну медичну допомогу хворим, незалежно від їх місця проживання, у випадках безпосереднього звернення при виникненні гострих станів, травм або отруєнь, невиконанні п.2.9 вказаної інструкції щодо забезпечення раннього виявлення, діагностики і лікування інфекційних захворювань при зверненні за медичною допомогою (а.с.85-95, т.1).

Наказом № 164-К від 21.08.2012 р. ОСОБА_1 звільнена з посади лікаря-терапевта дільничного IV терапевтичного відділення 21.08.2012 р. за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків , покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку ( п. 4 ст. 40 КЗпП України) (а.с.10, т.2).

В мотивувальній частині рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14.02.2013 рокупо вищевказаній справі зазначено, що п.2.4 Посадової інструкції лікаря-терапевта передбачено обов`язок дільничного лікаря-терапевта надати швидку невідкладну медичну допомогу хворим, незалежно від їх місця проживання, (а.с.87).

Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.10.2014 року по справі №638/14158/13-ц відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного лікаря комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська полікліника №18» Шерстюк Людмили Григорівни, медичних сестер ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заробітної плати, (а.с.15-16, т.2). Рішення набрало законної сили.

З мотивувальної частини зазначеного рішення Дзержинського районного суду м.Харковавід 14.10.2014 року вбачається, що у відповідності з п.2.30. посадової інструкції лікаря - терапевта дільничного, затвердженої головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №18 » від 03.03.2011 року, лікар - терапевт дільничний виконує накази та усні розпорядження адміністрації поліклініки , завідувача відділенням , в тому числі про перерозподіл навантаження на амбулаторному прийомі та обслуговування населення на дому у разі відсутності лікарів на інших дільницях. Відповідно акту позапланової перевірки додержання КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №18» законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 22-30 квітня 2013 року №20-01-655/0519 територіальної державної інспекції з питань , викладених у зверненні ОСОБА_1 , та фактів покладання на ОСОБА_1 іншої роботи, яка не передбачена трудовим договором, виявлено не було. Дзержинський районний суд м.Харкова, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , в рішенні від 14.10.2014 року по справі №638/14158/13-ц посилався на відсутність доказів того, що ОСОБА_1 виконувала роботу за інших працівників поліклініки, (а.с.16, т.2).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд не приймає до уваги доводи позивача ОСОБА_1 стосовно заявлених нею позовних виимог, оскільки ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт її роботи на 44 ділянці Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки № 18» Харківської міської ради з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року.

З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні вимог про встановлення факту роботи ОСОБА_1 на 44 ділянці Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки № 18» Харківської міської ради з 16.01.2012 року по 21.08.2012 року, не підлягають задоволенню похідні вимоги про стягнення заробітної плати за вказаний період.

На підставі ч.1, 2 п.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міської поліклініки № 18» Харківської міської ради в особі головного лікаря Шерстюк Людмили Григорівни про встановлення факту трудових відносин та стягнення заробітної плати відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідний суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 до вимоги).

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Міська поліклініка № 18» Харківської міської ради в особі головного лікаря Шерстюк Людмили Григорівни (м. Харків, вул. Миру, 11).

Повний текст рішення виготовлений 17 червня 2021 року.

Суддя: О.Г. Зяброва