Провадження №2/523/1542/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

позивача - ОСОБА_1 ,

третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є основним наймачем квартири за вищевказаною адресою, в якій вона постійно проживає та зареєстрована разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , донькою ОСОБА_4 та онуками ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Відповідач є колишнім чоловіком її доньки, шлюб з яким розірвано рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.03.2014р. Відповідач має складний характер, з листопада 2013 року припинив родинні стосунки, не спілкується зі своїми дітьми, його речі відсутні в квартирі, житлом не цікавиться, в ремонті та оплаті комунальних послуг участі не приймає, внаслідок чого позивач вважає, що ОСОБА_3 втратив право користування житлом.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Також вона зазначила, що неодноразово зверталася до відповідача і кожного разу він обіцяв знятися з реєстраційного обліку, але жодних дій для цього не вчиняв.

Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався належним чином шляхом направлення за зареєстрованою адресою проживання судового виклику із зазначення дати, часу та місця розгляду справи, тому в силу ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, підтвердив непроживання відповідача в квартирі.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримують.

За згодою позивача справу розглянуто в заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, третю особу, дослідивши матеріали справи в сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі ордеру №4139 про право на вселення в квартиру АДРЕСА_1 , виданого виконавчим комітетом Ленінської райради депутатів трудящих від 30.08.1973р. ОСОБА_1 разом з сім`єю у складі 4 осіб: чоловік - ОСОБА_5 , доньки - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 вселилися у вищевказану квартиру (а.с.14).

З представлених документів, зокрема з відомостей №Д3-157000 Ф/Л про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку, наданих Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 07 серпня 2020 року на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що на спірній житловій площі, крім позивача, зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Як вбачається із змісту вказаної довідки, відповідач зареєстрований на вказаній житловій площі з 08.05.2002 р. як чоловік доньки позивача.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.03.2014р. по справі №523/1855/14-ц, шлюб, зареєстрований між ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_11 ») та ОСОБА_3 , розірвано (а.с.15).

27.05.2014р. між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №595 (а.с.18).

Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі більше шести місяців без поважних на те причин підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 07.09.2020р., складеним сусідами ОСОБА_13 (кв. №72 ), ОСОБА_14 (кв. №8) та ОСОБА_15 (кв. №97 ), та затвердженим уповноваженою особою ТОВ «КК Суворовський» ОСОБА_16, згідно якого відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з листопада 2013р. не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 68 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ст.71 ЖК Української РСР, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

В силу ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з вимог ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як передбачено ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, належні йому речі в квартирі відсутні. Відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратила право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-81,89, 258-259, 263-265, 273,279, 280-284, 354,355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 05.02.2021 року.

Суддя: