Справа №:755/9500/21
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

"11" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.

розглянувши в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди,

установив:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачу; та на грошові кошти, що знаходяться на рахунках в ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», АТ «Кристалбанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Полікомбанк», АТ «Таскомбанк» та АТ КБ «ПриватБанк»; заборонити відповідачу відкривати нові рахунки; заборонити відповідачу розпоряджатися (витрачати) готівкові грошові кошти в межах загальної суми боргу 486 620,78 грн.

Свою заяву обґрунтував тим, що відповідач заборгував кошти з виплати заробітної плати починаючи з 2017 року, судові рішення не виконує, натомість витрачає кошти на інші потреби. Окрім того, відкриває нові рахунки, кошти з яких також не використовує з метою погашення боргів з виплати заробітної плати. На даний час відбувається розгляд кримінального провадження щодо розтрати коштів в великих розмірах. Вважав, що не забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду.

Перевіривши документи надані до матеріалів справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 22.12.2006 року

розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

По даній справі представник позивача просить суд накласти арешт все рухоме та нерухоме майно, на рахунки відповідача, які відкриті у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», АТ «Кристалбанк», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ «Полікомбанк», АТ «Таскомбанк» та АТ КБ «ПриватБанк»; заборонити відповідачу відкривати нові рахунки; заборонити відповідачу розпоряджатися (витрачати) готівкові грошові кошти в межах загальної суми боргу 486 620,78 грн.

Враховуючи заявлені вимоги, норми діючого законодавства та надані документи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

В даному випадку стороною позивача не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (у разі задоволення позовних вимог).

Окрім того, заборона на відкриття рахунків та на розпорядження (витрачання) коштів є втручанням в господарську діяльність підприємства.

Враховуючи викладене суд вважає заяву представника позивача про забезпечення позову необґрунтованою. Крім того, як слідує з наданих документів, арешти на майно та рахунки відповідача вже було накладено в процесі інших справ та виконавчих проваджень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258, 259, 260, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Українська студія телевізійних фільмів «Укртелефільм» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, грошової компенсації за невикористану відпустку та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: