Провадження №2-о/756/44/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку окремого провадження з заявою, заінтересована особа ЦМУ МЮ (м. Київ), про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтві про її народження він був зазначений як ОСОБА_3 , що було зроблено матір`ю ОСОБА_4 з особистих міркувань. На момент її народження батьки були розлучені, проте продовжували проживати разом однією сім`єю

Встановлення факту батьківства для заявниці є необхідною умовою для оформлення спадкових прав.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними письмовими матеріалами.

Представник заінтересованої особи ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просив ухвалити справедливе, законне та обґрунтоване рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1999 року, квартира АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних долях, що також підтверджується технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності ОСОБА_1 та членів її сім`ї.

Відповідно до копії спадкової справи № 894/2020, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був розірваний 11.04.1978 року.

Листом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.10.2020 року повідомлено ОСОБА_1 про те, що на підставі її заяви відкрито спадкову справу та рекомендовано для подальшого оформлення спадкових прав надати рішення Оболонського районного суду міста Києва про визнання батьківства.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3 ст. 128 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Оскільки за життя померлий визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_1 , враховуючи, що встановлення цього факту необхідно заявниці для оформлення спадщини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 10, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя