15.06.2021 Справа № 756/9216/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний №756/9216/21
Провадження №2-з/756/236/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

УСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :85:042:0041, а також шляхом встановлення заборони відчуження вказаної ділянки.

Вказала, що має намір звертатися до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Київської міської ради про скасування рішення Київської міської ради, визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Також в обґрунтування своїх вимог зазначила, що внаслідок шахрайських дій належне ОСОБА_1 майно - земельна ділянка та житловий будинок, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вибуло з її власності, та на підставі заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27.04.2020 право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 .

Однак, заявнику стало відомо, що рішенням Київської міської ради частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 передано ОСОБА_4 , та відчужена останнім на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2

11.06.2021 позивачу стало відомо, що невідомі особи вживають заходів, направлених на відчуження частини належного заявнику майна, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання можливого рішення суду у разі задоволення вимог.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах заяви докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.

За приписами частини 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено можливість забезпечення позову накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 Верховний Суд зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Жодних доказів того, що вчиняються дії, направлені на відчуження вказаної земельної ділянки третім особам, матеріали заяви не містять.

Таким чином, дослідивши матеріали заяви суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :85:042:0041, а також шляхом встановлення заборони відчуження вказаної ділянкиє не вмотивована та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-151, 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишити без задоволення;

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя О.В. Диба