Дата документу 15.06.2021 Справа № 331/2684/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/2684/20
Провадження №22-ц/807/650/21
Головуючий в 1-й інстанції Скользнєва Н.Г.
УХВАЛА

15 червня 2021 р. місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення суми авансу, втрат від інфляції та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про стягнення суми авансу, втрат від інфляції та трьох процентів річних.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, у відповідності до ч.1 ст. 352 ЦПК України ОСОБА_1 подала 22.04.2021 року апеляційну скаргу.

Ухвалою суду від 27 квітня 2021 року, апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору та подання апеляційної скарги поза межами строку на апеляційне оскарження рішення суду за відсутності клопотання про поновлення такого строку.

07 червня 2021 року до апеляційного суду надійшла заява на виконання вимог ухвали від 27 квітня 2021 року, а саме надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги на рішення суду, скаржник зазначила, що до участі у справі вона залучена не була, між тим, оскаржуваним рішенням порушено її права та інтереси, оскільки грошові кошти стягуються за попереднім договором на укладання його вона давала згоду і під час розгляду справи в суді першої інстанції накладено арешт на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя. Про існування оскаржуваного рішення скаржниця дізналася від свого чоловіка (відповідача у справі) 08.04.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Цивільним процесуальним законодавством передбачено, що тільки обізнаність зі змістом судового рішення чи ухвали, матеріалами справи дає стороні реальну можливість оскаржити судове рішення та викласти доводи апеляційної скарги у відповідності з вимогами закону.

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, зазначених в клопотанні, той факт, що скаржник протягом тридцяти днів з дня, коли дізнався про існування оскаржуваного рішення подав апеляційну скаргу, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується клопотання про звільнення від сплати судового збору, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1,3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд в порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Апелянтом у клопотанні про звільнення від сплати судового збору вказано, що наразі вона не має можливості сплатити судовий збір у повному обсязі з підстав відсутності будь якого доходу. На підтвердження доводів клопотання надано копію трудової книжки та довідку з ГУ ДПС у Запорізькій області.

Скрутне матеріальне становище це умови існування фізичної особи, які проявляються перш за все при відсутності грошових коштів та інших майнових засобів, що необхідні для задоволення потреб фізичної особи та придбання речей першої необхідності (продуктів харчування, медичних ліків, житла, одягу тощо).

На підтвердження доводів щодо майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплатити судові витрати на момент подачі апеляційної скарги.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім`ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Згідно матеріалів вищезазначеної справи, апелянт до визначеної категорії осіб не відноситься.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне запропонувати апелянту належним чином обґрунтувати заявлене клопотання та надати докази на підтвердження обставин, які у ньому викладені, а за відсутності таких, сплатити суму судового збору.

Крім того, відповідно до п. 3 ч.4 ст.356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та фіксованому розмірі.

Згідно п.6 ч 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду сплачується, виходячи зі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання вказаної апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7117,49 грн. (4744,99 грн.*150%).

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг з 01 січня 2021 року є: 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України); Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м. Запоріжжя Вознес./22030101; Рахунок отримувача (IBAN): UA0008513; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Відомча ознака: «80» Апеляційні суди.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 185, ч. 2, 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у цій справі задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2020 року у цій справі.

Надати скаржнику, строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для направлення до Запорізького апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 7117,49 грн. або документів, які підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику відповідно до вимог ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Кухар