Справа № 296/5010/21
УХВАЛА

Іменем України

"07" червня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме належність ОСОБА_2 свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 24.01.1958 року Туровецьким сільським ЗАГС Коростишівського району Житомирської області з підстав передбачених п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України - встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій ст. 315 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд.

Так в ст.315 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вказувалося вище, заява містить прохання про встановлення факту належності особі свідоцтва про одруження.

Разом з тим, таке свідоцтво не є правовстановлюючим документом в розумінні п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Таким чином, процесуальним законом безпосередньо встановлено заборону щодо розгляду в окремому провадженні справ про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже зміст заяви суперечить положенню ч.3 ст.315 ЦПК України, та вказані в ній питання мають вирішуватися за іншим порядком.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Враховуючи, що за наведених вище обставин встановлення факту належності особи свідоцтва про одруження, тобто документа, який видається органами державної реєстрації актів цивільного стану, не підлягає розгляду судом у порядку окремого провадження, а з заяви вбачається спірні правовідносини щодо права на отримання пенсії, тому заява про встановлення такого факту не може бути розглянута у порядку окремого провадження, через що у відкритті провадження слід відмовити.

Також необхідно зауважити, що заявник не позбавлена можливості оскаржити відмову органу реєстрації актів цивільного стану, як суб`єкта владних повноважень, у внесенні змін до актового запису в судовому порядку, що передбачено п. 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 260, 293, 315, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Й. Адамович