_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3773/10
Провадження № 6/947/337/21
УХВАЛА

14.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-3773/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» звернулось з заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за № 520/50/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на відступлення прав вимоги.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12 листопада 2010 року Київський районний суд м. Одеси виніс рішення по справі № 2-3773/10, яким задоволено позов ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 014-71/601 від 01.12.2006р. та 014/1581/18/01453 від 16.03.2007р.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.06.2014 здійснено заміну стягувана з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3773/10 виданого 04.11.2011 року

В подальшому, правонаступник ПАТ «Фідобанк» за відповідними кредитними договорами, здійснюючи свою діяльність, 29.02.2016 року уклало договір про відступлення прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами №29/02/2016-1 до ТОВ «Фінансова компанія «Авіста».

Після відповідного правочину, 16.12.2019 року комісією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб була здійснена перевірка ознак нікчемності правочинів, пов`язаних з відчуженням належних ПАУТ «Фідобанк» прав вимоги за вищевказаним кредитним договором до ТОВ « ФК «Авіста», про що свідчить акт № 16 від 16.12.2019 року.

За результатами даної перевірки, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАУТ «Фідобанк» прийнято рішення № 16 від 16.12.2019 року, відповідно до якого, вирішено віднести до категорії нікчемних та вважати нікчемними:

Договір про відступлення прав вимоги № 29/02/2016-1 від 29.02.2016 укладений між ПУАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Авіста».

Договір № 29/02/2016-1 від 29.02.2016 про відступлення права за договором іпотеки.

У зв`язку з чим, було відновлено в балансі ПАУТ «Фідобанк» відступлену на користь ТОВ «ФК Авіста» заборгованість позичальників по кредитним договорам, права яких відступались.

27.12.2019 року, на підставі прийнятих рішень, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було повідомлено про нікчемність відповідного правочину ТОВ «ФК «Авіста» та боржників.

Беручи до уваги відповідні обставини, діючим кредитором, на той час, та стягувачем залишився ПАТ «Фідобанк».

Реалізуючи своє право на виконання рішення суду 15.06.2020 року ПАТ «Фідобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фідобанк» звернувся до Київського районного суду міста Одеси з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 2-3773/10.

03.07.2020 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси по справі № 2- 3773/10 було задоволено заяву «Фідобанк» про видачу дублікату виконавчого документу по справі.

У свою чергу, ОСОБА_1 (боржник) звернулась до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вищезазначену ухвалу Київського районного суду міста Одеси з метою оскарження.

За результатами розгляду апеляційної скарги, 15.03.2021 року Одеським апеляційним судом винесено постанову, з резолютивної частини якої вбачається, ще апеляційну скаргу боржниці залишено без задоволення, а ухвала першої інстанції залишено без змін.

Водночас, у вищезазначеній постанові, апеляційною колегією було встановлене обставини щодо прийнятого рішення № 16 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якому було визнано нікчемним договір про відступлення прав вимоги від ПУАТ «Фідобанк» до ТОВ «ФК «Авіста» від 29.02.2016р. за кредитними договорами № 014/1581/18/01453 від 16.03.2007 р. та №014-71/601 від 01.12.2006 року та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню або встановленню.

12 січня 2021 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фінансові компанія «Есаймент» укладено договір відступлення прав вимоги № GLN319233, за яким останнє набуває, зокрема, права кредитора за кредитним договором № 014/1581/18/01453 від 16.03.2007р, що підтверджується випискою з додатку 1 до договору. Отже, з 12.01.2021 року, на підставі ст. ст. 6,512,627 ЦК України та відповідні до результатів відкритих торгів (акуціону), оформлених протоколом електронного аукціону, ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» є єдиним діючим та належиш кредитором за договором кредиту 014/1581/18/01453 від 16.03.2007р, стягнення коштів.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Під правонаступництвом у виконавчому проваджені необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За наведених обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові №6-122-цс13 від 20 листопада 2013 року.

Отже, виходячи із зазначених норм ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» є правонаступником вимог Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», а надалі - ПАТ «Фідобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 внаслідок заміни кредитора (відступлення права вимоги), тому до ТОВ «Фінансова компанія «Есаймент» перейшли всі права вимоги Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк», а надалі - ПАТ «Фідобанк» , до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором.

Щодо клопотання представника ОСОБА_3 про витребування, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Суд дослідивши матеріали заяви дійшов висновку про відмову в задоволені клопотання, оскільки, до клопотання не додано докази щодо підтверджень вжиття заявником всіх заходів для отримання доказів у позасудовому порядку, наявності перешкод у отриманні доказів без застосування повноважень суду. Відсутнє також належне обґрунтування співвіднесення доказів, які пропонується витребувати, із межами розгляду цієї справи.

Враховуючи викладене, суд вважає відсутніми підстави для витребування доказів судом.

Щодо клопотання представника ОСОБА_3 про залучення у справу ОСОБА_4 , ТОВ «ФК «АВІСТА», суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

За ч.4.ст. 53 ЦПК України у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Згідно з ч.5ст. 53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В свою чергу, представником ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження того, що ухвала по даній справі може якимось чином вплинути на права та обов`язки ОСОБА_4 , ТОВ «ФК «АВІСТА», оскільки рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАУТ «Фідобанк» № 16 від 16.12.2019 року, на даний час є дійсним та ніким не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259-261, 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про залучення третіх осіб та витребування доказів відмовити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 2-3773/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Замінити вибулого стягувача Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент у виконавчих документах у справі № 2-3773/10 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду шляхом подання її до Київського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Маломуж А. І.