Єдиний унікальний номер 235/2880/21
Провадження №2/235/1215/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить суд стягнути зі ОСОБА_2 (далі відповідач) на свою користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість по виплаті аліментів у сумі 19954,49 грн, неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, починаючи з лютого 2020 року по 26 квітня 2021 року, яка становить 19 954,49 грн.

В обґрунтування позову вказує, що судовим рішенням від 08.01.2015 з відповідача на її користь на утримання сина стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 08.04.2014 до досягнення дитиною повноліття; виконавчий лист за вказаним рішенням переданий позивачем до відділу державної виконавчої служби.

Впродовж останніх 12 місяців (лютий 2020 р. - січень 2021 р.) аліменти від відповідача не надходили, внаслідок чого виникла суттєва заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 25.01.2021 склала 19954,49 грн.

Стверджує, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по сплаті аліментів вже протягом тривалого терміну, зовсім не цікавиться вихованням та розвитком дитини, та, посилаючись на приписи ст.180 та ст.196 СК України й приводячи розрахунок суми пені за період з лютого 2020 р. по січень 2021 р., яка дорівнює 52358,55 грн, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з аліментів та пеню.

Ухвалою суду від 30.04.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20).

В судове засідання 17.06.2021 позивач та її представник адвокат Булгакова О.Д. не прибули, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі та про підтримання позову (а.с.28,30).

Відповідач 17.06.2021 до суду також не прибув, надавши через канцелярію суду довідки ТОВ «Краснолиманське» про наявність заборгованості із заробітної плати, про здійснення відрахувань та виплат аліментів за виконавчими листами та довідку з ДП «ВК «Краснолиманська», де він працює з 02.02.2021, в підтвердження пояснень, наданих в судовому засіданні 02.06.2021 про відсутність його вини у заборгованості по аліментам та про невизнання позову.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю її учасників.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст опірних правовідносин.

Позивач (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5, 8).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.01.2015 (справа №235/2226/14-ц), окрім іншого, ухвалено стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 08.04.2014 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.06.2015 (справа №235/2760/15-п) позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів задоволені зменшено розмір аліментів, що були стягнуті згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 08.01.2015 з 1/4 частини всіх видів доходів до 1/6 частини всіх видів його доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

На виконанні в Покровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження №48608893 з примусового виконання виконавчого листа №235/2760/15-ц від 22.06.2015, виданого Красноармійським міськрайонним судом, про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.08.2020 державним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та спрямовано за місцем отримання доходу, а саме до ТОВ «Краснолиманське», а до цього часу аліменти утримувались у розмірі 1/6 частини за заявою боржника на рахунок стягувача. Згідно з наданими звітами з боржника ОСОБА_2 утримувались аліменти у розмірі 16,660%. У зв`язку із затримкою виплати заробітної плати за період з 01.02.2020 по 25.01.2021 заборгованість з аліментів складає 19954,49 грн (лист ВДВС від 29.03.2021, а.с.13).

Постановою державного виконавця від 02.03.2021 №48608893 за вказаним виконавчим листом суду звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника відповідача, яка направлена до ДП ВК «Краснолиманська», де відповідач отримує дохід на теперішній час (а.с.10-12).

З довідки ТОВ «Краснолиманське» від 12.02.2021 №489 вбачається, що відповідач працював на підприємстві з 22.10.2018 по 25.01.2021, сума заборгованості із заробітної плати на дату складання довідки становить 74 736,97 грн (а.с.31).

З довідки від 08.06.2021 про здійснені відрахування та виплати аліментів за виконавчими листами, які знаходяться на виконанні у ТОВ «Краснолиманське» вбачається, що за період з 01.02.2020 по 25.01.2021 з відповідача на користь позивача утримувались аліменти в розмірі 16,660%, всього на суму 51829,03 грн, проте відомості про перерахунок такої утриманої суми стягувачеві відсутні (а.с.32).

З довідки від 08.06.2021, виданої ДП ВК «Краснолиманська», вбачається, що відповідач з 02.02.2021 працює на підприємстві, де протягом лютого-квітня 2021 р. з відповідача утримані та виплачені аліменти в розмірі 4703,81 грн (а.с.33).

Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права.

Згідно зі 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, у будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця, а у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 (далі Закон) стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається, зокрема у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів; про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

За ч.2 ст.71 згаданого Закону за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.71 (ч.4 ст.71 Закону).

Одночасно приписами ч.6 ст.71 Закону визначено, що у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця. Якщо стягнути аліменти в зазначеному розмірі неможливо, підприємство, установа, організація, фізична особа - підприємець, фізична особа, які проводили відрахування, нараховують боржнику заборгованість із сплати аліментів.

Системний аналіз вказаних законодавчих приписів дає підстави для висновку, що саме на підприємства, установи, організації, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, в яких працює чи навчається боржник по аліментам покладається обов`язок щодо здійснення відповідних відрахувань для сплати аліментів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.04.2020 у справі № 657/1786/19 (провадження № 61-3254св20).

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості із заробітної плати, в тому числі у спірному періоді, а також здійснення підприємством, де відповідач з лютого 2020 по січень 2021 працював, утримання аліментів на користь стягувача-позивача, проте неперерахування їх стягувачу саме підприємством, суд вважає, що вини відповідача у неналежній сплаті аліментів немає, а тому й нести відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) на підставі ст.196 СК України останній не має.

Згідно із ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Матеріалами справи підтверджено, сторонами визнано, що стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини відбувається на підставі судового рішення.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, частинами 8 та 9 якої передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом; за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить визначені вмотивовані постанови.

На підставі викладеного суд констатує, що при відсутності спору щодо розміру заборгованості, вона стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, адже для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються на підставі судового рішення, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що суду не надано доказів наявності спору про розмір заборгованості по аліментам, сума заборгованості по аліментам в даному випадку не підлягає стягненню в судовому порядку, а має стягуватись державним виконавцем у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, правові підстави для задоволення позову відсутні, а тому в позові належить відмовити.

Судові витрати, враховуючи приписи ст.141 ЦПК України та відмову в позові, залишаються за позивачем та стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя