Справа № 318/2228/20 Номер провадження №2/318/258/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. м. Кам`янка-Дніпровська

Кам`янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Борисенко П.В., позивач ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської об`єднаної громади Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що його матір`ю була ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати при житті мала на праві власності житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку біля нього. Крім того, мати мала на праві власності земельну частку (пай) площею 3,55 га, розташовану на території Благовіщенської сільської ради.

Житловий будинок із земельною ділянкою мати позивачу передала у власність ще за її життя. Мати була там зареєстрована завжди до часу своєї смерті, а він в цьому будинку зареєстрований не був, а адресою його реєстрація була адреса: АДРЕСА_2 . Але вони з матір`ю проживали разом в тому будинку, що належав їй з батьком, власником якого раніше був його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті свого батька позивач спадщину прийняв один. Інші спадкоємці за законом спадщину не приймали. 18 жовтня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Мати після смерті батька залишилась проживати в цьому ж будинку, але спадщину не приймала, давши згоду на моє одноосібне прийняття спадщини. І рідний брат позивача також про це був обізнаний і погодився з таким рішенням матері.

З 2011 року позивач постійно проживав однією сім`єю з матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 його мати померла у віці 85 років. Витрати на поховання взяв на себе позивач. Після її смерті відкрилася спадщина. Матері на час смерті належало майно: земельна ділянка (пай) площею 3,55 га.

За життя мати заповіту не складала. Брат позивача знав, що мати вирішила майно переписати на сина ОСОБА_5 , бо він її доглядав до кінця життя. Брат давно виїхав на проживання до Росії.

При зверненні ОСОБА_6 . До нотаріальної контори з`ясувалося, що оформити спадщину він може, так як ним пропущений строк для прийняття спадщини, а місце реєстрації у них з матір`ю не співпадає. З цих причин нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Після уточнення позовних вимог позивач просить визнати факт його постійного проживання з матір`ю ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 29.12.2020 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Петрова С.М. дали суду пояснення, аналогічні тим, що зазначені в позові. Представник Благовіщенської сільської ради до суду не з`явився, заперечень проти позову від них не надійшло. Відповідач ОСОБА_3 до суду також не з`явився, спадщину ним прийнято не було, заперечень не надійшло.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона 19 років проживає з позивачем як дружина без реєстрації шлюбу, за матір`ю вони вдвох доглядали з ОСОБА_1 , вони всі разом вели домашнє господарство, у них спільний бюджет. Пояснила суду, що дійсно ОСОБА_1 весь час після смерті його батька проживав з мамою.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона позивача знає з дитинства, вони проживали поряд, їх батьки дуже добре спілкувалися. Коли помер батько позивача, то ОСОБА_5 (один з синів) зі згоди матері та брата оформив на себе батьківську хату і землю біля неї, брат про це знав, але, оскільки ОСОБА_5 здійснював догляд за мамою, а брат живе в Росії, то брат не претендував на спадщину. Свідок пояснила, що ОСОБА_9 завжди проживав з матір`ю, орався на подвір`ї, висаджував городину на ділянці, вони всі проживали однією сім`єю. Свідку відомо, що мати позивача померла близько двох років тому, а його батько помер в 2011 році.

Представник Відповідача до суду не з`явився, про час і місце був повідомлений вчасно. Заперечень від них не надійшло.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлені такі обставини.

Споріднення між позивачем та його матір`ю підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 01.09.2020 року, виданим повторно, копія якого є в матеріалах справи.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_2 від 02.12.2019 року та довідка про причину смерті № 30 від 02 грудня 2019 року.

Після її смерті відкрилася спадщина. Матері на час смерті належало майно: земельна ділянка (пай) площею 3,55 га. За життя вона заповіту не складала.

Позивач протягом шестимісячного строку до нотаріальної контори не звертався. Щодо цього він пояснив, що, по-перше, він не знав, що це треба зробити до півроку після моменту смерті матері, а по-друге, якраз настав карантин, і взагалі він весь час перебував вдома, бо установи не працювали.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Позивач є спадкоємцем за законом, належить до першої черги спадкоємців як рідний син.

За його заявою 01 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Хаяркіним В.В. було відкрито спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.10.2020 року за № 61892349, копія якого є в матеріалах справи.

Того ж дня нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, пояснюючи причину відмову у постанові від 01.10.2020 року за № 828/02-31.

Таким чином, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, свідків, проаналізувавши кожний доказ окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3,10,12, 13, 18, 211, 247, 258-265, 293,294,315-319,352,354,355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Благовіщенської об`єднаної громади Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_4 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Суддя: В. В. Васильченко