"10" лютого 2021 р. Справа № 2-879/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Вишгородського районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гриб Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ «Про Кредит Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «Про Кредит Банк» на ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору факторингу №КЕ/ПБ-2016 від 22 серпня 2016 року.

Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив про її задоволення.

Інші учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 31 липня 2012 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Про Кредит Банк» солідарно стягнуто суму заборгованість за кредитним договором №1.28990 від 14 грудня 2006 року в розмірі 32 975 грн. 74 коп., а також судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 329 грн. 76 коп., а всього 33 305 грн. 50 коп.

На підставі вказаного рішення 26 грудня 2012 року стягувачем отримано оригінали виконавчих листів по справі.

22 серпня 2016 року між ПАТ «Про Кредит Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № КЕ/ПБ-2016, згідно п. 2.1 якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Згідно п.п. 2.2-2.2.1 договору загальний розмір заборгованостей боржників за права вимоги до яких відступається, згідно цього договору, складає 3 754 311 889, 46 (три мільярди сімсот п`ятдесят чотири мільйони триста одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень, сорок шість коп., у тому числі заборгованість за основним боргом складає 310 678 812,03 (триста десять мільйонів шістсот сімдесят вісім тисяч вісімсот дванадцять), грн. 03 коп., згідно реєстру боржників, який складається сторонами в паперовому та електронному вигляді за формою, що наведена у Додатку №1 до цього договору.

Реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього договору.

Як передбачено п.11.4 договору всі додатки та додаткові договори до договору після їх підписання сторонами є його невід`ємними частинами.

Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак додаток №1 до договору факторингу (п. 2.2.1) від 22 серпня 2016 року за кредитним договором №1.28990 від 14 грудня 2006 року, який би містив всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами договору та скріплений їх печатками, суду не наданий.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає їх неналежними, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні такою, що задоволенню не підлягає, оскільки з наданих заявником матеріалів факт зміни первісного стягувача саме за кредитним договором №1.28990 від 14 грудня 2006 року, встановити неможливо.

Відтак у задоволенні цієї заяви слід відмовити за недоведеністю.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя