Провадження № 2/641/698/2021 Справа № 615/607/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Максимової Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

В квітні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2019 року з ОСОБА_2 стягнуто на її користь 34080 грн грошової компенсації за спільне майно. Рішення набрало законної сили, проте до цього часу відповідачем не виконане.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст.ст. 590, 625 ЦК України ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача 33904,20 грн індексу інфляції та 3% річних за період з 1 січня 2015 року до часу звернення до суду, а також відшкодувати завдану їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 15000 грн.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_3 частково задоволені.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2019 року скасовано.

В судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду свого представника, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову категорично заперечував. При цьому посилався на те, що розрахунок ОСОБА_3 не відповідає дійсності, оскільки позивачем не враховано часткове виконання рішення суду, а саме платіж від 9 квітня 2019 року на суму 5000 грн.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 грошової компенсації за частку у спільному майні та припинення права спільної часткової власності задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 34080 грн.

На час звернення ОСОБА_3 з позовом до суду рішення відповідачем в повному обсязі не виконане.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

В силу положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Предметом даного позову є вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, спір виник через тривале невиконання рішення в цивільній справі про стягнення з відповідача грошових коштів.

Положення статті 11 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

З врахуванням вищезазначеного, вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 індексу інфляції та 3% річних за тривале невиконання рішення суду є обґрунтованими.

Розрахунок здійснено позивачем виходячи з суми заборгованості 33777 грн.

Суд не бере до уваги доводи відповідача, що сума заборгованості, з якої необхідно розраховувати індекс інфляції та 3 % річних має бути меншою, оскільки платіж в сумі 5000 грн він здійснив 9 квітня 2019 року.

3% річних за час прострочення, в межах заявлених позовних вимог, становить 4180,94 грн.

Інфляційні витрати за період з 1 січня 2015 року по час звернення до суду з позовом складають 17479,43 грн. При цьому суд враховує Рекомендації Верховного Суду України від 3 квітня 1997 року № 62-97 щодо порядку застосування індексів інфляції під час розгляду судових справ та приводить наступний розрахунок 2015 рік: січень 33777*103,1%:100=348,24 грн; лютий - 33777*105,3%:100=355,67 грн; березень - 33777*110,8%:100=374,25 грн; квітень - 33777*114,0%:100=385,06 грн; травень - 33777*102,2%:100=345,20 грн; червень - 33777*100,4%:100=339,12 грн; липень -33777*99,0%:100=334,39 грн; серпень - 33777*99,2%:100=335,07 грн; вересень - 33777*102,3%:100=345,54 грн; жовтень - 33777*98,7%:100=333,38 грн; листопад - 33777*102,0%:100=344,53 грн; грудень - 33777*143,3%:100=340,13 грн. 2016 рік за такою ж формулою, загальна сума за рік 4093,10 грн; 2017 - 4096,04 грн; 2018 4088,38 грн; 2019 рік (січень, лютий, березень) 1021,41 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої - третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Право на судовий захист гарантується Конституцією України (статті 8, 56, 129-1), міжнародними договорами України і включає, у тому числі, і право на виконання судового рішення у розумний строк, яке реалізується за допомогою створення державою умов і забезпечення виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 129-1 Конституції України, пункт перший статті 6 Конвенції).

Конституція України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Ці положення також відображені у статтях 1, 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», із уточненням щодо кола осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення грошового зобов`язання та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 інфляційні витрати у розмірі 17 479 грн. 43 коп. та 3 % річних за порушення грошового зобов`язання у розмірі 4 180 грн. 94 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 991,24 грн., всього 23 651 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн. 61 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 12 лютого 2021 року.

Текст судового рішення доступний для ознайомлення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://wwwreyestr.gov.ua.

Суддя: О. А. Фанда