Справа № 215/2448/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Новиковій К.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

20.04.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити їй додатковий двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_4 . За життя її батько був співвласником двокімнатної квартири, загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 за життя заповіт не складав. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. 22.02.2011 вона звернулася з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколової Н.М., яка їй роз`яснила, що заяву про прийняття спадщини треба надсилати до Республіки Казахстан, де помер її батько, перебуваючи на момент смерті у своїх знайомих, тому вона замовила переклад зазначеної заяви, та направила документи до Республіки Казахстан. Після чого, вона зверталась із відповідними запитами до нотаріальних органів Республіки Казахстан з питання отримання свідоцтва про право на спадщину. Так, згідно листа від 01.08.2013, отриманого від приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, ОСОБА_5 , за її заявою про прийняття спадщини в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011, та роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться з межами Республіки Казахстан, тому їй необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна.

Також, з питань оформлення спадщини, 10.03.2021 вона повторно звернулась до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не була зареєстрована разом із померлим за однією адресою, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги, та розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Недоступ А.І. в підготовче засідання не з`явився, через канцелярію суду 21.05.2021 надав суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти встановлення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини терміном на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівським районним суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 10-00 год. 27.05.2021, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.05.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 09:00 год. 17.06.2021.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , виданого Казанським с/о Айиртауського району Північно-Казахстанської області, актовий запис № 42, ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Нікольськ, Володарському районі, Кокчетаської області, Казахська РСР, народилася ОСОБА_1 , у відомостях про батьків зазначено: мати ОСОБА_6 , батько ОСОБА_4 (а.с. 8-10).

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_2 від 07.10.1994, довідки КП ДОР «КБТІ» №247294 від 16.10.2018, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 14, 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 в с. Саумалколь, Айиртауському районі, Північно-Казахстанської області, Республіки Казахстан, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2010, актовий запис №20-264-10-1000433 (а.с. 11-13).

Згідно заяви від 22.02.2011 серії ВРЕ №910696, ОСОБА_1 звернулася до компетентних органів про прийняття спадщини, завіреної державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., та зареєстрованої в реєстрі за №1-547 (а.с. 16-18).

Відповідно до листа №01-06.17 від 01.08.2013, приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011. Інші заяви про прийняття спадщини ні від кого не надходили. Роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться з межами Республіки Казахстан, тому ОСОБА_1 необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна (а.с. 19).

Постановою від 10.03.2021, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємиць пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та те, що у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та через відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 22).

Відповідно до копії спадкової справи №118/2021, наданої державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В., державним нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від доньки померлої ОСОБА_1 . Спадщину після смерті останнього ніхто не прийняв. Заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с. 52-63).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України.

Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.09.2010, актовий запис №20-264-10-1000433 (а.с. 11-13).

Згідно заяви від 22.02.2011 серії ВРЕ №910696, ОСОБА_1 звернулася до компетентних органів про прийняття спадщини, завіреної державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., та зареєстрованої в реєстрі за №1-547 (а.с. 16-18).

Відповідно до листа №01-06.17 від 01.08.2013, приватного нотаріуса м. Кокшетау, Республіки Казахстан, ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній нотаріальній конторі Департаменту юстиції Акмолінської області Республіки Казахстан, було заведено спадкову справу №38-11 від 25.03.2011. Інші заяви про прийняття спадщини ні від кого не надходили. Роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке знаходиться за межами Республіки Казахстан, тому ОСОБА_1 необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна (а.с. 19).

Постановою від 10.03.2021, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Деркач Я.В. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що спадкоємиць пропустив 6-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, та те, що у спадкоємця відсутні докази постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та через відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно (а.с. 22).

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Окрім того, суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17.

Суд зазначає, що позивач після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до приватного нотаріуса 22.02.2011, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, та подальший переклад та направлення заяви про прийняття спадщини до Республіки Казахстан зайняло значний проміжок часу. Після чого, листом №01-06.17 від 01.08.2013 приватним нотаріусом м. Кокшетау Сауле Бутембаєвої було роз`яснено, що ОСОБА_1 необхідно звернутись до нотаріуса за місцем знаходження майна, у зв`язку з чим, повторно, 10.03.2021остання звернулася до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що у сукупності з іншими обставинами справи свідчить про наявність істотних та об`єктивних перешкод для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, наведене доводить існування підстав для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, оскільки визначений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини пропущено позивачем із поважних.

Аналізуючи викладені норми права та встановлені обставини по справі, враховуючи, що позивач пропустила строк прийняття спадщини, у зв`язку із перекладом, направленням заяви про прийняття спадщини до іншої країни, та подальшим вирішенням цього питання, та враховуючи, також визнання відповідачем позовну, суд вважає за можливе позов задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1269, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 19, 76, 77, 80, 81, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Кривого Рогу, в особі Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено та підписано 17 червня 2021 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Короленка, 1А.

Суддя: