ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» лютого 2021 року

м. Харків

справа № 638/1666/20

провадження № 22ц/818/1442/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачка - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року в складі судді Аркатової К.В.

в с т а н о в и в:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та просив визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 у порядку поділу майна подружжя; стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію за належну йому частку у майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, та яке було відчужено без його згоди в сумі 204 785,00 грн за проданий відповідачкою автомобіль «TOYOTA GT», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; вирішити питання щодо судових витрат.

23 листопада 2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі, яка мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 - закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду - скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Вказала, що вона не залучена до участі у справі, є матір`ю померлого ОСОБА_1 , прийняла спадщину після його смерті, та оскаржуваною ухвалою порушено її права, адже спірні правовідносини допускають правонаступництво. Суд першої інстанції мав зупинити провадження у справі до залучення правонаступників, а не закрити його. Зазначила, що права та обов`язки, які виникають з приводу спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця ОСОБА_1

20 січня 2021 року від ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала судове рішення - законним, а апеляційну скаргу - необгрунтованою. При цьому посилалася на те, що в разі скасування цієї ухвали та залучення до справи правонаступників вона буде виступати одночасно як позивачка та відповідачка, оскільки після смерті чоловіка ОСОБА_1 вона, їх син ОСОБА_4 та мати померлого ОСОБА_3 є спадкоємцями, що буде порушувати принцип диспозитивності та змагальності сторін та є неприпустимим. Вказала, що ОСОБА_1 ще за життя відмовився від позову, оскільки він його не подавав та не підписував, а відкликання цієї заяви від позивача за його життя не надходило.

04 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення ОСОБА_2 , як є її поясненнями по суті спору, який судом апеляційної інстанції не вирішувався.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, тому провадження у справі необхідно закрити.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і поширювальному тлумаченню не підлягає.

За правилом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов`язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі.

06 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від позову та закриття провадження у справі (а. с. 214, том 1). 26 жовтня 2020 року від представника ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він вказав, що заяву про відмову від позову ОСОБА_1 не підписував та не надсилав (а. с. 227, том 1).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер (а. с. 24, том 2).

23 листопада 2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі (а. с. 21-23, том 2).

ОСОБА_3 є матір`ю померлого позивача ОСОБА_1

26 листопада 2020 року вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті (а. с. 45, 46, 47, том 2).

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції закрив провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України, пославшись на те, що спірні правовідносини стосуються поділу майна подружжя, тобто не допускають правонаступництва.

Однак, аналіз статей 1218 та 1219 ЦК України свідчить про те, що право на майно, набуте за час перебування у зареєстрованому шлюбі, не відноситься до категорії прав, які не входять до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини щодо поділу майна подружжя та стягнення компенсації за частку у спільному майні подружжя допускають правонаступництво. Право власності на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, є таким, що не припинилося внаслідок його смерті та входить до складу спадщини. Спадкоємці мають право на спадкування майна померлого, зокрема, яке належало йому на праві спільної власності, та з приводу якого він за життя звернувся до суду з позовом. Рішення в даній справі може вплинути на охоронювані законом права та інтереси спадкоємців померлого.

Однак, суд першої інстанції зазначеного не врахував, не вирішив питання щодо зупинення провадження у справі з метою встановлення кола спадкоємців померлого ОСОБА_1 , і в разі їх наявності - про їх залучення до участі у справі.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, та передчасно закрив провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 641/3769/17, провадження № 61-41426св18.

Постановляючи ухвалу, суд порушив норми процесуального права, що є відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для її скасування з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Посилання ОСОБА_2 , надані в її відзиві, відносяться до компетенції суду першої інстанції, який буде розглядати справу по суті та вирішувати спір, застосовуючи як норми матеріального, так і процесуального права.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381, 382, 383, 384 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.