Справа № 366/2632/20
Провадження № 2/366/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 лютого 2021 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Іванків Київської області у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її сином і зареєстрований у зазначеному будинку з 2006, але з 2010 року там не проживає. Позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування належним позивачці житловим приміщенням.

16.11.2020 у справі було відкрито провадженні, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 26.01.2021, яке через неявку відповідача, належним чином повідомленого про день і час слухання справи на зареєстровану адресу його проживання, відкладено на 11.02.2021.

Позивач в судове засідання не з"явилася, подала до канцелярії суду заяву у якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі і просить справу розглядати без її участі. Надіслав до суду заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за місцем реєстраційного обліку, який підтверджений довідкою Ладижицької сільської ради: на запит суду щодо місця проживання відповідача, отримано відповідь, що він зареєстрований з 16.08.2006, але фактично там не проживає з червня 2010, і його місце проживання невідоме. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач з 22.07.2006 стала власником жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним договором, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11364132 від 27.07.2006, витягом з державного реєстру правочинів № 2665476 від 22.07.2006.

Як вбачається з довідок виданих секретарем Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області № 468 від 12.06.2020, № 589 від 07.08.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 24.03.1990.

Відповідно до актів від 19.02.2020 15.05.2020, 12.06.2020 встановлення факту не проживання відповідача у будинку за адресою АДРЕСА_1 , він не проживає там з червня 2010 року, його фактично місце проживання невідоме. Особисті його речі відсутні.

Отже, цими документами доведено, що відповідач фактично у будинку позивача не проживає понад 10 років без поважних причин.

Добровільно знятися з реєстрації відповідач, як стверджує позивач, відмовляється. Заперечень цього факту суду не надано.

Як вбачається з викладеного вище, і ці факти доведені у судовому засіданні належними і допустимими доказами, відповідач вибув на постійне місце проживання ще у 2010 році, а отже, втратив право користування жилим приміщенням, в якому зареєстрований , і яке належить на праві приватної власності позивачу.

Ч.1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки, судом встановлено факт не проживання відповідача у будинку позивача з 2006 (понад десять років), поважності причин такого не проживання відповідач суду не надав, будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем щодо не проживання у будинку, немає, тому суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування жилим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (11.02.2020).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ЦПК України.

Суддя Н.П. Слободян