Головуючий суду 1 інстанції - Дідоренко А.Є.
Доповідач -Кострицький В.В.
Справа № 417/8508/19
Провадження № 22-ц/810/62/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кострицького В.В.

суддів: Лозко Ю.П., Коновалової В.А.

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач Марківська сільська рада Марківського району Луганської області

розглянувши в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 грудня 2020 року за цивільним позовом ОСОБА_1 до Марківської селищної ради Марківського району Луганської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами до Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно. Просила суд встановити факт належності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючих документів - державних актів на право приватної власності на землю серії IV- ЛГ № 027609 та серії IV- ЛГ № 027649, виданих головою Бондарівської сільської ради від 15.11.2000 року; встановити факт належності ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючих документів - державних актів на право приватної власності на землю серії IV- ЛГ № 027610 та серії IV- ЛГ № 027638, виданих головою Бондарівської сільської ради від 15.11.2000 року та просила суд визнати за нею право власності: на земельну ділянку площею 3,49 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради; на земельну ділянку площею 8,72 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради; на земельну ділянку площею 2,08 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради; на земельну ділянку площею 4,36 га, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 27 грудня 2020 року зупинено провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 грудня 2020 року та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, при винесені оскаржуваної ухвали суд зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не обґрунтував і не навів мотивів існування об`єктивної неможливості розгляду даної справи та її вирішення. На думку скаржника п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України свідчить про те, що підставою для зупинення провадження у справі є не лише наявність іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається. А саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. Також на думку скаржника в оскаржуваній ухвалі не вмотивовано зв`язку між очікуваними висновками рішення суду по цивільній справі № 417/1203/20 та предметом спору по цивільній справі №417/8508/19, не конкретизовано , чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу без попереднього розгляду в порядку цивільного судочинства іншої справи, не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки предмети спору у зазначених справах є різними. Скаржник зауважує, що об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які випливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, а саме на думку скаржника суд першої інстанції порушив норми процесуально права, визначені в ст. 53 ЦПК України, оскільки Марківський районний суд в складі головуючої судді Рукас О.В. ухвалою від 08.12.2020 року у справі № 417/8508/19, незаконно залучив ОСОБА_3 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, оскільки спадщину не прийняв і шляхом пред`явлення необґрунтованих позовів про надання додаткового строку для прийняття спадщини умисно затягує судовий процес по справі №417/8508/19, тобто зловживає своїми процесуальними правами. Крім того скаржник просить врахувати, що повторне зупинення провадження у справі № 417/8508/19 обумовлює порушення права ОСОБА_1 на розумні строки розгляду справи, так як судом першої інстанції прийнято рішення, яке не відповідає гарантіям здійснення судового розгляду справи протягом розумного строку, без невиправданих затримок.

Не мав права з власної ініціативи вирішувати питання про зупинення провадження у справі за відсутності відповідного клопотання учасника справи, позивач по справі 417/9192/19 ОСОБА_3 не є учасником справи 417/8508/19 та не заявляв відповідного клопотання.

За правилом пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу справи від 09.02.2021 року у звязку з перебування судді Назарової М.В. у відпустці визначено склад колегії суддів : головуючий суддя Кострицький В.В. судді Лозко Ю.П., Коновалова В.А..

Сторони були повідомлені про місце та час судового рогляду справи належним чином в судове засідання не зявились, судова колегія вважає за можливе слухати справу за наявних обставин.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою та предметом розгляду справи № 417/1203/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини являється право власності на земельні ділянки розташовані в межах Бондарівської сільської ради згідно Державних актів на право приватної власності на землю № 027638 та № 027610 в порядку спадкування за заповітом, які також являються предметом розгляду у цій справі, тому наявні докази, що дійсно існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, оскільки розгляд даної цивільної справи по суті тісно пов`язан з рішенням Марківського районного суду Луганської області по суті позовних вимог по справі № 417/1203/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, провадження у якій відкрито ухвалою суду від 18.11.2020 р., та не завершено до даного часу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом указаної норми підставою зупинення провадження у справі є виключно об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість встановлення судом обставин справи, відповідних їм правовідносин та формування судом правових висновків щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи.

Згідно із п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 в позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.04.2011, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 29.12.1979. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина:

- на земельну ділянку площею 2,08 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 027638 від 15.11.2000, виданого на підставі рішення Бондарівської сільської ради від 09.06.2000 № 11/3;

- на земельну ділянку площею 4,36 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, належну йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛГ № 027610 від 15.11.2000, виданого на підставі рішення Бондарівської сільської ради від 09.06.2000 № 11/3.

Зазначила що померлий батько заповіту не склав, а тому спадкування здійснюється за законом.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по закону першої черги, як донька померлого ОСОБА_5 , що фактично прийняла спадщину.

26.03.2019 року державним нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельних ділянок у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвища батьків.

В провадженні Марківського районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа № 417/9192/19 за позовом ОСОБА_3 до Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 23 вересня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання.

У позові ОСОБА_3 посилається на те, що його батько ОСОБА_5 склав заповіт із належного йому майна, а саме - земельні ділянки, розташовані в межах Бондарівської сільської ради згідно Державних актів на право приватної власності на землю № 027638 та № 027610, виданих Бондарівською сільською радою на підставі рішення від 9 червня 2000 року № 11/3 і зареєстрованих в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 15 листопада 2000 року №27 і №28 заповів йому. Просить суд встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_5 .

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від суду від 10 жовтня 2019 року у справі залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 .

Під час підготовчого провадження у справі судом встановлено, що ОСОБА_5 24 лютого 2010 року складено заповіт відповідно до якого земельні ділянки, розташовані в межах Бондарівської сільської ради згідно Державних актів на право приватної власності на землю серії №027638 та №027610, виданих Бондарівською сільською радою на підставі рішення від 9 червня 2000 року № 11/3 і зареєстрованих в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю 15 листопада 2000 року за № 27 і №28, заповідає ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою і предметом розгляду справи № 417/9192/19 за позовом ОСОБА_3 до Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області про надання додаткового строку є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини згідно заповіту, у якому зазначено земельні ділянки, які також являються предметом розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 ..

З урахуванням вказаних обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дійсно існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_3 , оскільки розгляд даної цивільної справи по суті тісно пов`язані із рішенням Марківського районного суду Луганської області по суті позовних вимог по справі № 417/9192/19 за позовом ОСОБА_3 до Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Рішення, яке буде прийнято по справі за позовом ОСОБА_3 може вплинути на розгляд справи за повозом ОСОБА_1 враховуючи ті обставини, які можуть бути встановлені судом та загальний предмет позову.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не проаналізував предмети спорів у зазначених справах та не вказав обставини які надають підстави для зупинення провадження у справі колегія суддів не приймає до уваги, так як суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі дав ґрунтовний аналіз предмету спорів які взаємопов`язані у зазначених справах (а.с.66-69). Суд першої інстанції висвітлив обставину яка зобов`язує суд зупинити провадження у справі(а.с.69).

Не заслуговують на увагу посилання скаржника, що суд не вправі з власної ініціативи вирішувати питання зупинення провадження, оскільки ст.251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі за наявності підстав, перелічених у цій статті.

Що стосується розумних строків розгляду справи, то колегія вважає, що суд першої інстанції діє в рамках процесуального закону і оскаржувана ухвала зупиняє перебіг процесуальних строків.

Згідно з ч. 1 п. 6 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Оскільки процесуальна дія відповідає нормам процесуального закону, то розгляд справи може бути продовжений після усунення підстав для зупинення провадження у справі.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали по доводам апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 29 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 09.02.2021 року

Судді