Справа № 161/7799/21
Провадження № 2/161/2524/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 червня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що 14.09.2020 шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до судового наказу Луцького міськрайонного суду від 10.11.2020, вирішено стягувати з позивача в користь відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі ј частки його заробітку (доходу).

Позивач зазначає, що доньці станом на сьогодні виповнилося 14 років і вона прийняла рішення проживати разом з ним. Відповідач, переїхала проживати у м. Краматорськ, Донецької області, де проходить військову службу за контрактом. Вважає, що відповідач нехтує виконанням своїх батьківських обов`язків. Донька повністю перебуває на утриманні позивача.

У зв`язку з наведеним, просить суд, припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки та стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 28.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 28.05.2021 відмовлено в забезпеченні позову.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, щодо заочного рішення не заперечує.

Від представника відповідача надійшла заява про часткове визнання позову, а саме в частині припинення стягнення аліментів. Щодо вимоги про стягнення стягнення аліментів, заперечила у зв`язку з добровільним переказом грошових коштів позивачу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог та заперечень, суд установив таке.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 14.09.2020 шлюб між сторонами припинено.

Відповідно до наказу Луцького міськрайонного суду від 10.11.2020 з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні.

Натомість позивач ОСОБА_3 продовжує сплачувати аліменти в користь відповідача на утримання доньки.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідем позову в частині припинення стягнення аліментів, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак дана вимога підлягає до задоволення.

Щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що дитина проживає разом із батьком, який здійснює її виховання, догляд та матеріальне утримання, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу дитині у розмірі 1500 грн. за квітень 2021 року та 3115 грн. за травень.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі наведеного, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про участь в утриманні неповнолітньої доньки, а позивач наполягає на стягненні аліментів у примусовому порядку, а також враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, часткове визнання позову відповідачем, визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідно віку, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення фізичного та гармонійного розвитку дитини, підтримки її життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що вона в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки з цих підстав, суд не вправі відмовити в задоволені позову про стягнення аліментів.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Раом з цим за позовну вимогу, про припинення стягнення аліментів, позивачем сплачено судовий збір в сумі 908 грн., з урахування визнання позивачем позову в цій частині, з ОСОБА_2 в користь позивача у відповідності до вимог ч. 1 ст.142 ЦПК України слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 454 грн. Інші 50%, тобто 454 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5, 11-13, 279, 280, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 180-182, 184 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлених судовим наказом Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року по цивільній справі №161/17797/20.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частки з всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.04.2021 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на відшкодування суми сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 21.04.2021, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН - НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; ІПН - НОМЕР_2 ).

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта