441/76/21 2/441/259/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого, судді - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Гавриляк М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2021р. представник позивача звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що згідно заповіту ОСОБА_2 від 05.02.2014р. її єдиним спадкоємцем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2.. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лівчиці Городоцького району Львівської області, де вона постійно проживала і була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею постійно проживала та була зареєстрована позивач - ОСОБА_1 , яка після одруження змінила своє прізвище на ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0.0903 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 , а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_2 .

Зазначав, що за життя ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, проте не встигла зареєструвати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок. Згідно витягу з погосподарської книги № 8 Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області рік забудови належного ОСОБА_2 будинку 1968. Згідно довідки Підзвіринецької сільської ради Городоцького району №681 від 03.11.2020р. ОСОБА_2 дійсно до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 , разом з нею проживала і була зареєстрована ОСОБА_1 . ОСОБА_2 не мала інших спадкоємців на дату смерті, окрім позивача. Остання звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність державної реєстрації права власності на будинок. Оскільки будинок спадкодавця 1968 року забудови, згідно чинного на той час законодавства право власності на нього не підлягало державній реєстрації, а записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджували право приватної власності. Відповідно до Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001р. № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва і житлово-комунального господарства 13.06.2012р. № 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

З огляду на наведені обставини просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:004:0036 площею 0.0903 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 , та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшло письмове клопотання про розгляд справи у їх відсутності через погані погодні умови та хворобу позивачки. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задоволити.

Представник відповідача - Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутності.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та беручи до уваги письмове визнання позову представником відповідача, суд, з урахуванням вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу із погосподарської книги № 8 за 2016-2020рр. с. Лівчиці Городоцького району за ОСОБА_2 рахується житловий будинок 1968 року забудови, земельні ділянки загальною площею 2.3651 га, в тому числі 0.09 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.13). На вказаний житловий будинок станом на 04.09.2015р. виготовлено технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 619) (а.с.19-22). За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно № 60269310 від 31.05.2016р. за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:004:0036 площею 0.0903 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 (а.с.17).

05.02.2014р. ОСОБА_2 склала заповіт на усе своє майно в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2., який посвідчено секретарем виконавчого комітету Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області 05.02.2014р. та зареєстровано в реєстрі за № 3 (а.с.18). ОСОБА_1 одружилася 25.04.2015р., змінивши своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с.25).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11). Згідно довідки виконкому Підзвіринецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 681 від 03.11.2020р. ОСОБА_2 до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_2 , разом з нею проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , племінниці (а.с.12). Згідно даних будинкової книги станом на момент смерті ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.14-15).

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте згідно листа № 228/01-16 від 29.12.2020р. їй відмовлено у видачі такого з огляду на відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.26).

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено у ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що спадщину прийняв, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживала із ОСОБА_2 на час смерті останньої, від спадщини не відмовлялася, осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні ОСОБА_2 судом не встановлено, позивач вважається такою, що спадщину прийняла в силу положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Таким чином, враховуючи фактичне прийняття спадщини позивачем, відсутність осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2 , відсутність необхідності обов`язкової реєстрації права власності на будинок на момент виникнення у ОСОБА_2 права власності на такий, наявність державної реєстрації права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , неможливість позивача в інший спосіб оформити свої спадкові права на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку та житловий будинок, який знаходиться на ній, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ч.4 ст.3, п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 5, 10, 12, 18, 141, 200, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:004:0036 площею 0.0903 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 09), житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О.І.