ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5508/21 Справа № 202/2158/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Мороз В. П. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Піменової М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності

за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради

на рішення Індустріального районного суду м.Дніропетровська від 11 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності, мотивуючи його тим, що 02 листопада 2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено два договори оренди нерухомого майна: нежитлової будівлі загальною площею 610 м2, що знаходиться по АДРЕСА_1 та будівель та споруд, загальною площею 511,9 м2, що знаходиться по АДРЕСА_2 . Зазначав, що за умовами договорів вони були укладені на два роки з орендною платою 2.000 грн. за кожен об`єкт нерухомості, з коригуванням на індекс інфляції, втім ОСОБА_2 умови договорів не виконує та допустив заборгованість у розмірі 12.000 грн., що свідчить про його односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань за умовами договорів.

Вказував, що на підставі договору купівлі-продажу від 20 червня 2015 року він набув у власність домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке складається з житлового будинку літ.А-1, житловою площею 42,8 м2, загальною площею 52,5м2, сарай літ.Б., вбиральня літ.В., огорожі, споруди, замощення №1-5,І, яке було зареєстроване за ним, також набув у власність земельну ділянку площею 0,0727га, кадастровий номер :03:184:0088, за тією ж адресою, домоволодіння він зніс та за власні кошти без належного на це дозволу побудував будівлю гаражів літ.Г-1 загальною площею 81,9 м2, складається з: гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 20,3 м2, гаражу №2 загальною площею 20,6 м2, гаражу №3 загальною площею 20,5 м2, гаражу №4 загальною площею 20,5 м2; будівля гаражів літ.Д-2 загальною площею 171,9 м2 складається з: гаражу №1 загальною площею 40,8 м2, гаражу №2 загальною площею 41,1 м2, гаражу №3 загальна площа 45,0 м2, гаражу №4 загальною площею 45,0 м2; будівля гаражів літ.Е-2 загальною площею 258,1 м2 складається з: гаражу №1 загальною площею 86,3 м2, гаражу №2 загальною площею 85,6 м2, гаражу №3 загальною площею 86,2 м2; ворота №6, огорожа №7, цоколь №8, замощення ІІ.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 ставить під сумнів його право власності на збудоване ним нерухоме майно, в той час коли право власності є непорушним, а тому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі в розмірі 12.000 грн.; визнати за ним право власності на нежитлову будівлю загальною площею 610 м.2, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на будівлі та споруди, що знаходиться по АДРЕСА_2 : будівля гаражів літ.Г-1 загальною площею 81,9 м2, яка складається з: гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 20,3 м2, гаражу №2 загальною площею 20,6 м2, гаражу №3 загальною площею 20,5 м2, гаражу №4 загальною площею 20,5 м2; будівля гаражів літ.Д-2 загальною площею 171,9 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 40,8 м2, гаражу №2 загальною площею 41,1 м2, гаражу №3 загальна площа 45,0 м2, гаражу №4 загальною площею 45,0 м2; будівля гаражів літ.Е-2 загальною площею 258,1 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 86,3 м2, гаражу №2 загальною площею 85,6 м2, гаражу №3 загальною площею 86,2 м2; ворота №6, огорожа №7, цоколь №8, замощення ІІ (а.с.2-5).

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі в розмірі 6.000 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди, що знаходиться по АДРЕСА_2 : будівля гаражів літ.Г-1 загальною площею 81,9 м2, яка складається з: гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 20,3 м2, гаражу №2 загальною площею 20,6 м2, гаражу №3 загальною площею 20,5 м2, гаражу №4 загальною площею 20,5 м2; будівля гаражів літ.Д-2 загальною площею 171,9 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 40,8 м2, гаражу №2 загальною площею 41,1 м2, гаражу №3 загальна площа 45,0 м2, гаражу №4 загальною площею 45,0 м2; будівля гаражів літ.Е-2 загальною площею 258,1 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 86,3 м2, гаражу №2 загальною площею 85,6 м2, гаражу №3 загальною площею 86,2 м2; ворота №6, огорожа №7, цоколь №8, замощення ІІ (а.с.33-37).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 06 травня 2015 року виправлено описку у рішенні суду шляхом викладення третього абзацу в іншій редакції: Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди, що знаходиться по АДРЕСА_2 : будівля гаражів літ.Г-1 загальною площею 81,9 м2, яка складається з: гаражу № НОМЕР_1 загальною площею 20,3 м2, гаражу №2 загальною площею 20,6 м2, гаражу №3 загальною площею 20,5 м2, гаражу №4 загальною площею 20,5 м2; будівля гаражів літ.Д-2 загальною площею 171,9 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 40,8 м2, гаражу №2 загальною площею 41,1 м2, гаражу №3 загальна площа 45,0 м2, гаражу №4 загальною площею 45,0 м2; будівля гаражів літ.Е-2 загальною площею 258,1 м2, яка складається з: гаражу №1 загальною площею 86,3 м2, гаражу №2 загальною площею 85,6 м2, гаражу №3 загальною площею 86,2 м2; ворота №6, огорожа №7, цоколь №8, замощення ІІ, без додаткових актів введення в експлуатацію (а.с.43).

В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року в частині задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення (а.с.47-51).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 серпня 2019 року поновлено Дніпровській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року (а.с.55-56).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено. Рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 квітня 2016 року та ухвалу Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 травня 2016 року про виправлення описки скасовано. В задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.94-103).

Постановою Верховного Суду від 07 квітня 2021 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.129-138).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, з урахуванням Постанови Верховного Суду від 07 квітня 2021 року, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і поділяє їх на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку із чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 62/112 та від 16 січня 2020 року у справі № 925/1600/16, а також у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц.

У справі, яка переглядається, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернулася особа, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції, Дніпровська міська рада, вважаючи, що рішенням місцевого суду вирішено питання про її права та обов`язки, оскільки власником земельної ділянки, на якій позивач збудував спірні будівлі гаражів, є територіальна громада міста.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору купівлі-продажу позивач є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , вказана обставина також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12,13).

Вказані докази апелянтом не спростовані, та не ставляться останнім під сумнів, а посилання апелянта, що останній є власником земельної ділянки є голослівними та не підтверджені відповідними доказами.

Оскільки міською радою не доведено своє право на земельну ділянку, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не порушує її права та інтереси у зв`язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Індустріального районного суду м.Дніропетровська від 11 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та визнання права власності - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: