УХВАЛА

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 942/302/20

провадження № 61-7566ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області Новопсковський відділ поліції про відшкодування моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року, в якій, всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, не зазначив підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано надати суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.

У червні 2021 року на адресу Верховного Суду заявник надіслав уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначив, що наявні підстави для касаційного оскарження судових рішень, оскільки останні прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, тому підлягають скасуванню. Вказує, що касаційна скарга подана на підставі підпункту «в» пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України (справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу) та пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (судами не досліджені зібрані у справі докази).

Посилання ОСОБА_1 , як на підставу касаційного оскарження судових рішень, на те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту «в» пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Предметом позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області Новопсковський відділ поліції є відшкодування моральної та майнової шкоди, ціна позову в загальному розмірі становить 3 млн. грн.

Оскільки, зазначена справа є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому посилання заявника, як на підставу касаційного оскарження судових рішень, на підпункт «в» пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не може слугувати підставою для відкриття касаційного провадження, передбаченою статтею 389 ЦПК України, на якій подається касаційна скарга.

Посилання ОСОБА_1 на не дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів за відсутності у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (неврахування судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах) не може свідчити про дотримання пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) частиною другою статті 389 ЦПК України.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 18 травня 2021 року, в якій, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, в повній мірі заявником не виконані.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 10 листопада 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області Новопсковський відділ поліції про відшкодування моральної та майнової шкоди повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Жданова