Справа № 415/4842/20
Провадження № 2/415/464/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участі секретаря - Кравченко О.В.,

за участю представника позивача - Шурхно К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14 квітня 2020 року між позивачкою та відповідачкою було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Скрипнік І.В. За вказаним договором відповідачка зобов`язалась надавати позивачці щомісяця грошову суму у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, забезпечувати потреби позивачки у лікуванні, харчуванні, забезпеченні одягом, доглядом, необхідною допомогою, сплачувати комунальні послуги.

Позивачка оскаржує даний правочин у зв`язку з тим, що відповідачка не виконує будь-які з перерахованих вище обов`язків, а саме не здійснює за нею піклування, не падає грошових коштів, не купує ліки, після укладення зазначеного договору всього декілька раз відвідувала позивачку.

Піклуватись за собою позивачка вимушена сама, та вимушена про це просити сусідів.

В зв`язку з тим. що з огляду на свій вік та стан здоров`я позивачка практично не може самостійно пересуватись далі своєї квартири, стороння допомога їй вкрай потрібна, в зв`язку з чим і було укладено оскаржуваний договір.

Після підписання вказаного вище договору позивачка неодноразово звергалась до відповідачки за допомогою у прибиранні житла, з проханням принести продукти харчування та купити ліки, однак відповідачка відмовляла у вчиненні зазначених дій, посилаючись на те, що вона дуже зайнята і не збирається використовувати свій вільний час на позивачку, а також у неї бракує коштів на придбання ліків.

З моменту укладення спадкового договору відповідач декілька разів зробила прибирання квартири, а також купувала продукти харчування та ліки частково за кошти позивачки. З початку травня 2020 року відповідачка взагалі перестала відвідувати позивачку за її місцем проживання та не відповідає на телефонні дзвінки, а також відмовилася розірвати спадковий договір за згодою сторін.

На даний час за позивачкою ніхто не доглядає і будь-якої допомоги не надає, крім сусідів. Усе по господарству позивачка виконує сама, ліки та продукти харчування позивачка купує за власні кошти за допомогою сусідів. Ці обставини можуть бути підтверджені показаннями свідків -

сусідів по під`їзду.

На підставі вищезазначеного просить спадковий договір від 14 квітня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Скрипнік І.В., розірвати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

28.07.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/4842/20 було відкрито провадження у цій цивільній справі (а.с.10).

05.03.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.24).

20.04.2020 року представник позивача надав письмове клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі та без участі позивача (а.с.29).

03.03.2020 року відповідач надала письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що відповідач свої обов`язки за спадковим договором не виконує в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила справу розглядати без її участі.

Представник позивача ОСОБА_3 , в судовому засіданні підтримав викладені в позові доводи, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду письмове клопотання, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що згідно з спадкового договору від 14.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В., за реєстром №277, ОСОБА_1 після своєї смерті передає квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , за умови виконання відповідачем обов`язків зазначених п. 2 Спадкового договору.

Відповідно до п. 2.1 Спадкового договору за згодою Набувача майна покладаються такі обов`язки:

2.1.1 щомісячно надавати відчужувану грошову суму в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

2.1.2 забезпечити потреби відчужувача у лікуванні. Харчуванні, забезпечувати одягом, доглядом,необхідною допомогою.

2.1.3 сплачувати у встановлені строки комунальні платежі, а також вартість послуг з користування електроенергією і газом.

2.1.4 після смерті відчужувача набувач зобов`язується поховати його на цвинтарі міста Лисичанська, Луганської області за свої кошти.

Мотивувальна частина

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Таким чином, основне значення в спадковому договорі мають дві обставини: а) характер дій, які повинен здійснити набувач; б) час виконання дій за договором. Обидві обставини визначають основні параметри договору і відображені в його тексті.

Відповідно до ст. 1307 ЦК України на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження. Заповіт, який відчужувач склав щодо майна, вказаного у спадковому договорі, є нікчемним. Відчужувач має право призначити особу, яка буде здійснювати контроль за виконанням спадкового договору після його смерті. У разі відсутності такої особи контроль за виконанням спадкового договору здійснює нотаріус за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Оскільки ст. 1308 ЦК не встановлено правових наслідків розірвання договору, то можна припустити, що останні залежать від причин розірвання і стадії виконання умов договору, визначених у договорі зобов`язань. Тому, якщо розірвання умов договору відбувається на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем його розпоряджень, то мають наставати наслідки, передбачені главою 51 ЦК України, але у спадковому договорі може бути застосовано й заходи забезпечення виконання зобов`язань, передбачені главою 49 ЦК, оскільки інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем та його представником в ході судового розгляду справи доведено те, що відповідач порушила умови спадкового договору, не забезпечила позивачці належний догляд, допомогу та належних умов проживання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Спадковий договір є інститутом договірного, а не спадкового права, тому до правовідносини, які виникли з договорів, застосовуються в тому числі загальні положення про договір.

Відповідно до ст. 626 ЦК України спадковий договір є двостороннім, відплатним та консенсуальним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 і 3 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміст наведеної правової норми дозволяє дійти висновку, що договір може бути розірваний, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання.

Суд вважає, що зміна обставин, на які посилаються позивач та представник позивача в обґрунтуванні невиконання зобов`язань за спадковим договором від 14.04.2020 року, дійсно є істотними.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З урахуванням характеру не виконання відповідачем обов`язків за вказаним спадковим договором яке є систематичним, а наявність укладеного договору позбавляє позивача, за рахунок приналежного їй майна, реалізувати свої права на укладення іншого спадкового договору, суд вважає, за необхідне розірвати спадковий договір з підстав невиконання зобов`язань відповідачем внаслідок неналежної поведінки набувача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 652, 1302 -1308 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору, задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір від 14.04.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Скриннік І.В., реєстр № 276.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

СУДДЯ Ю. О. КАЛМИКОВА