ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5964/21 Справа № 204/736/21 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення моральної і матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення моральної і матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 04 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати та повернути справу на повторний розгляд суду першої інстанції у новому складі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу Третій апеляційний адміністративний суд просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровський окружний адміністративний суд просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Кабінету Міністрів України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства юстиції України просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення моральної і матеріальної шкоди.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України про стягнення моральної і матеріальної шкоди, на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можливо з наступних підстав.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.11 ст. 49 Закону України Про судоустрій і статус суддів за шкоду, завдану судом, відповідає держава на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тлумачення норми свідчить, що на законодавчому рівні встановлено імунітет суду, і він не може бути відповідачем у цивільній справі. Наявність імунітету, за своєю суттю, є засобом, який гарантує належне функціонування системи правосуддя і дозволяє судам виконувати свою судову функцію незалежно та неупереджено.

Європейський суд з прав людини зауважив, що питання імунітету суддів вже зустрічалося при розгляді однієї зі справ, і в ній Суд дійшов висновку, що такий імунітет мав законну мету, оскільки був засобом забезпечення належного здійснення правосуддя. Суд також постановив, що з огляду на обставини тієї справи таке обмеження було пропорційним (Плахтєєв та Плахтєєва проти України (Plakhteyev and Plakhteyeva v. Ukraine), N 20347/03, § 36, від 12 березня 2009 року).

Висновок про недопустимість суду бути відповідачем у цивільній справі дозволяє зробити і тлумачення ст.ст. 1174, 1176 ЦК України.

Відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суду, покладається на державу, а не на суд.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Належним відповідачем у спорах про відшкодування шкоди, заподіяної судом, може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 6 Закону України Про судоустрій і статус суддів здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється і тягне відповідальність, установлену законом.

Закони України не передбачають можливості розгляду у суді позовних вимог про визнання незаконними дій/бездіяльності іншого суду після отримання останнім позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду чи про зобов`язання іншого суду до вчинення процесуальних дій, оскільки такі дії/бездіяльність є пов`язаними з розглядом судової справи навіть після його завершення. Вирішення у суді спору за такими позовними вимогами буде втручанням у здійснення правосуддя іншим судом.

Оскарження діяльності суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ, а також про зобов`язання судів та суддів до вчинення певних процесуальних дій.

Вчинення (не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені.

Оскарження вчинення (не вчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Приписи заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 186 ЦПК України), позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України) стосуються як позовів,які не можуть розглядатися за правилами відповідно цивільного чи адміністративного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

З матеріалів справи вбачається, звернувшись до суду із вказаним позовом, позивач ОСОБА_1 вказав відповідачами - Дніпропетровський окружний адміністративний суд, Третій апеляційний адміністративний суд, Верховний Суд, Кабінет Міністрів України, Міністерства юстиції України.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі посилався на те, що відповідачами у справі вказано Дніпропетровський окружний адміністративний суд, Третій апеляційний адміністративний суд, Верховний Суд, а тому у відкритті провадження у справі повинно бути відмовлено з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В оскаржуваній ухвалі вказано, що також суд врахував, що відповідачі Кабінет Міністрів України, Міністерство юстиції України зазначені в позові формально, будь-які позовні вимоги до них не предявлені і також із вказаних підстав суд відмовив у відкритті провадження у справі.

Погодитися з такими висновками суду не можливо, оскільки такі підстави відмови у відкритті провадження у цивільній справі, як зазначення відповідачів у позові формально, не передбачені ЦПК України

Питання щодо відмови у відкритті провадження у справі відносно певних відповідачів в частині певних позовних вимог, з підстав, передбачених цивільним процесуальним законодавством, судом не вирішувалося.

Суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув, не пересвідчився належним чином щодо суб`єктного складу правовідносин, предмету та підстав заявлених позовних вимог, та дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у цій справі.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, Третього апеляційного адміністративного суду, Верховного Суду, Кабінету Міністрів України,

Міністерства юстиції України про стягнення моральної і матеріальної шкоди скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді