Справа № 450/863/21 Провадження № 2/450/1030/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"15" квітня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтовування позову вказує на те, що позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У даному будинку з 29.01.1987 року зареєстрований брат позивача відповідач у справі ОСОБА_2 . В 2019 році позивач вже звертався до суду з вимогою про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, однак йому було відмовлено в задоволенні позову з тих підстав, що нібито ОСОБА_2 отримував поштову кореспонденцію та тому вважається, що він проживає за адресою реєстрації. Однак, це не відповідає дійсності, оскільки листи за цією адресою отримувала інша особа, що підтверджується відповіддю АТ «Укрпошта» від 23.06.2020 року на поданий адвокатський запит. Відповідач не проживає за даною адресою багато років, тому позивачем було зібрано ряд нових актів, що підтверджують його не проживання, а тому вважає, що він втратив право на користування житловим приміщенням. Враховуючи те, що відповідач в даному будинку не проживає 5 років і 7 місяців, особистих речей у будинку немає, спільного господарства із позивачем не веде, не здійснює оплату комунальних послуг, може вважається таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не в змозі з`явитись та знятись з місця реєстрації самостійно, а його реєстрація в будинку впливає на розмір комунальних платежів та субсидію, яку позивач має намір оформити, існує необхідність у постановленій відповідного судового рішення.

Ухвалою від 15.03.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судові засідання повторно не з`явився, відзив не подав, про причини неявки повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії Інформаційною довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 67072900 від 01.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю, а ч.4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч. 1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

З довідки виконавчого комітету Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 545 від 23.02.2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 брат власника відповідач у справі.

З наявних в матеріалах справи актів перевірки особи по місцю проживання від 18.02.2020 року, 17.03.2020 року, 21.04.2021 року, 12.05.2020 року, 16.06.2020 року, 09.07.2020 року, 18.08.2020 року, 11.09.2020 року, 15.10.2020 року, 05.11.2020 року, 07.12.2020 року, 18.01.2021 року, 17.02.2021 року встановлено, що ОСОБА_3 з 18.02.2020 року за адресою реєстрації не проживає. Зі слів власника житлового приміщення його брат протягом 5 років і 7 місяців будинком як житлом не користується, місце його проживання невідоме.

Судом встановлено, що позивач є власником жилого приміщення. Протягом більше одного року, відповідач який, був зареєстрований як член сім`ї власника, вказаним житловим приміщенням не користується. Місце проживання відповідача не відоме, оскільки він покинув місце реєстрації більше не появляється, не проживає у ньому, своїх речей не зберігає, поштової кореспонденції не отримує, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обов`язку по утриманню житла в належному технічному стані.

З`ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач, який правомірно набув право користування вказаним житловим приміщенням та був у ньому зареєстрований, протягом тривалого часу не проживає у спірному будинку, добровільно забрав особисті речі, не несе витрат, пов`язаних з утриманням житла, виїхав в невідоме місце проживання, будь-яких договорів щодо користування будинком не існує, як і не встановлено прояви відповідачем інтересу до вказаного житла понад 1 рік, а тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останньому незручності та додаткові витрати на утримання житла. Отже, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 321, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280, 282, 284, 288 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15.04.2021 року.

СуддяІ. І. Мельничук