справа № 166/526/21
провадження № 2/166/168/21
РІШЕННЯ

іменем України

16 червня 2021 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі,

установив:

Адвокат Панасюк І.І. в інтересах ОСОБА_1 17 травня 2021 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що у шлюбі в сторін народилось двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначив, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу. З часу звернення позивачки до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу відповідач жодної участі у вихованні, матеріальному утриманні та лікуванні дітей не приймає. ОСОБА_3 донедавна здійснював підприємницьку діяльність, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі.

Самостійно забезпечувати дітей вона не в змозі, відтак просить суд стягувати з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові. Позивачка пояснила, що відповідач з березня 2021 року належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Сини навчаються у четвертому та першому класі, харчуються у школі на платній основі. Вона отримує мінімальну заробітну плату, виїжджає на сезонні роботи. Діти потребують одягу, взуття, належного харчування, забезпечити яке вона самостійно не взмозі. Зазначила, що відповідач після розлучення придбав автомобіль, що свідчить про його платоспроможність. Просить позов задоовльнити.

Відповідач позов визнав частково, пояснив, що кошти позивачці надавав, однак остання відмовлялася їх брати, мотивуючи тим, щоб він сам придбавав необхідні для сім`ї продукти харчування. Від утримання дітей не відмовляється, згідний сплачувати аліменти в розмірі дещо нижчому за заявлений позивачкою. Визнав, що придбав у брата автомобіль, однак усієї його вартості в зв`язку із відсутністю коштів не сплатив. Зазначив, що інших утриманців не має, стан його здоров`я - задовільний.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом установлено, документально підтверджено копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

Згідно із рішенням Ратнівського районного суду від 07 травня 2021 року, яке набрало законної сили 08 червня 2021 рооку, шлюб між сторонами розірвано.

У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи із норм СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька.

У ч.1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. За ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум з 01 січня 2021 року на дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 гривень.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Із пояснень сторін вбачається, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, інших утриманців не має, офіційно ніде не працює.

З огляду на встановлені обставини, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей сторін у твердій грошовій сумі в розмірі, дещо вищому за мінімальний.

Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі по 1800 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184 СК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 травня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШПерехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП дані в матеріалах справи відсутні.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун