Житомирський апеляційний суд
Справа №275/746/20 Головуючий у 1-й інст. Миколайчук П. В.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.

У Х В А Л А

01 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 275/746/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Миколайчука П.В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 28 травня 2010 року уклав з відповідачем договір позики, за умовами якого останній отримав у позику грошові кошти в розмірі 6582,27 дол. США, що становить 52000 грн., строком до 28 травня 2013 року.

Оскільки у встановлений договором строк ОСОБА_2 не повернув кошти, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 6582,27 дол. США.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської обалсті від 21 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 182657 грн. 99 коп. заборгованості за договором позики та 1826 грн. 58 коп. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 24 листопада 2020 року рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2020 року залишене без змін.

У квітні 2021 року до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на вказане рішення суду.

Зокрема, ОСОБА_3 зазначає, що вона з 26 жовтня 2007 року по 29 березня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , який передав у позику ОСОБА_2 спільні сумісні кошти подружжя. При нотаріальному посвідченні цієї угоди вона надавала письмову згоду на укладення її чоловіком договору позики. При вирішенні спору суд не залучив її до участі у справі та позбавив можливості пред`явити вимоги до ОСОБА_2 про стягнення на свою користь Ѕ частини боргу за договором позики.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_3 просила скасувати рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на її користь заборгованість за вказаним договором позики у розмірі 91328 грн. 50 коп. Таку ж суму боргу просила стягнути на користь ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 заперчував проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Матеріали справи свідчать, що 28 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики, за умовами якого позивач передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 52000 грн., що є еквівалентним 6582, 27 дол. США, строком до 28 травня 2013 року.

У вказаному договорі позики зазначено, що він укладається за письмовою згодою дружини позикодавця ОСОБА_3 , яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Довгополою Т.М. 28 травня 2010 року за реєстром №757.

Відповідно до приписів ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно,виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії( негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор ( ч.1 ст.510 ЦК України).

Статтею 511 ЦК України визначено, що зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Частиною 2 статті 11 ЦК України перебачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Спірні правовідносини у даній справі виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підставою виникнення цих правовідносин був договір позики, укладений між ними 28 травня 2010 року. При цьому, умови вказаного договору позики не містять положень щодо виникнення у ОСОБА_3 права вимоги до боржника. Та обставина, що вона надавала згоду на укладення її чоловіком договору позики із ОСОБА_2 , не створює для неї правових наслідків у договірних правовідносинах між ОСОБА_1 та боржником й не наділяє її правом вимоги до останнього.

Таким чином, рішення у даній справі не порушує права та інтереси ОСОБА_3 .

Відповідно до правил п.3 ч.1 ст.361 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи та інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи вищезазначене, апеляційне провадження у даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 259,268,362,381 ЦПК України, суд,-

УХАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: