Справа № 628/515/21
Провадження № 2/628/442/21
17 червня 2021 року місто Куп`янськ
Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Демченко І.М.,
за участю секретаря Романової Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Куп`янську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з позовом про визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.09.2009 по 12.09.2016 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час подружнього життя у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якого було зареєстровано за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
При розірванні шлюбу у 2016 році з відповідачем спору щодо місця проживання їх сина не виникало, тому вона разом з сином переїхала на постійне місце проживання у місто Харків, однак син залишився на реєстраційному обліку за адресою місця проживання свого батька у смт. Ківшарівка міста Куп`янська Харківської області, оскільки власного житла вона не мала.
18 липня 2020 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Восени 2020 року її мати ОСОБА_7 придбала їм трикімнатну квартиру у місті Харкові, де вона зареєструвала своє місце проживання у встановленому законом порядку. Посилаючись на те, що син постійно проживає разом з нею у місті Харкові, де відвідує навчальні заклади та гуртки, отримує медичні та гуманітарні послуги, просить суд визначити місце проживання дитини разом з нею, оскільки у добровільному порядку відповідач не надає своєї згоди щодо зміни місця реєстрації сина. На думку позивачки, відповідач свідомо створює перешкоди та не надає згоди на зміну місця реєстрації сина, оскільки на даний час на розгляді суду перебуває кримінальне провадження щодо нього, там він має намір використати факт реєстрації неповнолітньої дитини разом з ним для пом`якшення кримінального покарання. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою суду від 18.03.2021 провадження по зазначеній справі відкрито та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
28.05.2021 від Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшли письмові пояснення у справі та висновок щодо вирішення спору.
Ухвалою суду від 02.06.2021 підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті.
У порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України ухвалою суду від 17.06.2021 вирішено провести заочний розгляд справи.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судових викликів за адресою місця проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Згідно з повідомленням Укрпошти «адресат відсутнійза вказаною адресою», у зв`язку з чим поштові відправлення повернуті на зворотну адресу суду.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу учасника справи є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.
Правом надати відзив відповідач не скористався.
Також суд зазначає, що оскільки ухвалою суду від 18.03.2021 відповідачеві роз`яснювалося право подати відзив, у якому він повинен викласти заперечення проти позову у визначений судом строк, а також наслідки неподання такого відзиву, однак відзив до суду за весь час перебування в провадження суду цієї справи подано не було, на підставі ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами.
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12.09.2016, яке набрало законної сили 23.09.2016 (справа № 628/2529/16-ц, провадження № 2/628/1078/16) шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 05.09.2009 Куп`янськ-Вузловською селищною радою Харківської області, актовий запис № 53, розірвано (а.с.19).

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

На підставі довідки сектору державної реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Куп`янської міської ради Харківської області за вих. № 15-12/3725 від 17.03.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.69). За цією ж адресою значиться зареєстрованим і малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні справи, суд враховує, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Розглядом справи встановлено, що малолітній ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ; він є учнем Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 95 ім. 299 Харківської стрілецької дивізії Харківської міської ради, відвідує секцію плавання КЗ «Харківський Палац дитячої та юнацької творчості Харківської міської ради»; в інтересах сина ОСОБА_1 за місцем фактичного проживання укладено декларацію про надання, у разі необхідності, первинної допомоги лікарем КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 1» (а.с.11,12,13).

Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, визначено у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною першою статті 161 Сімейного кодексу України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами виник спір щодо визначення місця проживання дитини, а тому він підлягає вирішенню судом.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому вона проживає постійно або тимчасово.

За положеннями статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» під місцем проживання розуміють житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ст. 6 вищевказаного закону реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не надав згоду на реєстрацію місця проживання сина разом з матір`ю, нічим не мотивуючи відмову та за наявності відомостей про притягнення його кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що відповідач діє не в інтересах дитини, а у своїх власних інтересах.

При визначенні місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд враховує висновок за вих. № 309 від 21.05.2021, наданий Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради, з якого встановлено, що при вирішенні питання щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 встановлено, що малолітній мешкає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , та вітчимом, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де створені належні умови для проживання та всебічного розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження від 07.05.2021). ОСОБА_1 матеріально забезпечена, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, в повному обсязі виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання, навчання, розвитку дитини. ОСОБА_2 на співбесіду до спеціаліста Департаменту служб не з`явився. З огляду на це, орган опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, вирішив за доцільне визначити місце проживання разом з матір`ю.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, у зв`язку з чим, суд, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 21.05.2021, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задовольняються у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір за платіжним дорученням від 18.02.2021 у розмірі 908, 00 грн (а.с.1) підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст.141, 263, 264, 265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 160,161 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з матір`ю задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам, що на підставі пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи може продовжити процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Головуючий : І.М.Демченко