№ 201/3665/19
провадження 2/412/178/2021
УХВАЛА

18 червня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом Фонду державного майна України і ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Товариства з обмеженою відповідальністю «КП-Комфорт», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДП Комфорт» і приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірина Анатоліївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння і стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Фонд державного майна України і Ткачук Ж.П. 27 березня 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння і стягнення судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.

В засідання від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення позову в частині її вимог без розгляду, оскільки спільний з ФДМ України позов зачіпає її інтереси, в них різне коло прав та обов`язків і погляд на предмет спору, отже існує конфлікт інтересів з іншим позивачем, тому (без посилання на норму закону) позов в частині її вимог повинен бути залишеним без розгляду.

Сторона іншого позивача, відповідача і третіх осіб вважали за можливе вирішення цього питання на розсуд суду.

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши думку сторін і третіх осіб, суд приходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача на звернення до суду за захистом, позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх прав інтересів. Ухвала про відкриття провадження в цій цивільній справі цим позивачем не оскаржена і вона набрала законної сили, що також свідчить про процесуальну вірність заявлення позову.

Крім того, з підстав, вказаних заявником позов може бути залишено без розгляду саме за наявності конфлікту інтересів позивачів при розгляді цієї справи, а судом перевірено і з`ясовано, що провадження в справі відкрито і вона слухається; аналогічне клопотання розглядалося судом і воно було задоволене, але за апеляційною скаргою саме позивачки ухвала про задоволення клопотання була скасована і визнано незаконним таке залишення без розгляду.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, розгляд спору цим судом можливий, клопотання не обґрунтоване і не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене не може бути задоволене і клопотання про зміну процесуального статусу ОСОБА_1 з позивача на третю особу без самостійних вимог, оскільки позивач не може бути одночасно і третьою особою.

Задоволення клопотання саме в такому вигляді на даній стадії судового розгляду справи може утруднити розгляд цієї справи, вирішення клопотань і дослідження інших матеріалів, що потягне за собою тяганину, його задоволення виходячи з конкретних обставин справи ускладнить розгляд і є не доцільним.

Ця справа може бути пов`язана з іншими питаннями сторін, іншими правовідносинами чи справами в цьому чи іншому суді, але це не означає залишення без розгляду, зміну процесуального статусу учасника чи їх необгрунтоване об`єднання в одне провадження.

При цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; об`єднуючи позови у справі через можливість або неможливість їх окремого розгляду не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Отже посилання заявника на те, що конфлікт інтересів позивачів чи інш., що можуть вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, протирічить названому.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 257, ст. 43, 49, 56, 182, 200, 222, 257, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду та зміну процесуального статусу з позивача на третю особу відмовити.

Ухвала набрала законної сили 18 червня 2021 року.

Суддя -