Справа № 161/5527/21
Провадження № 2/161/2181/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 травня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2021 позивач звернулася в суд до відповідачів з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідачі протягом більш як семи років не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не сплачують за комунальні послуги, в утриманні житла участі не беруть, їхніх особистих речей в квартирі немає.

З наведених вище підстав, та на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування цією квартирою.

Ухвалою суду від 26.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явилася, водночас, у заяві від 24.05.2021 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити та не заперечувала щодо винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися судом належним чином.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, згідно копії витягу про державну реєстрацію прав №36394917 від 23.11.2012, за ОСОБА_4 зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 частки квартиру спільного заселення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 11.09.2013 (і.н. 5774691), ОСОБА_4 набула у власність 2/3 частки квартири спільного заселення АДРЕСА_2 (а.с.9).

Таким чином, ОСОБА_4 є власником цілої квартири спільного заселення АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №234749217 від 30.11.2020 (а.с.7-8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.10.2015, прізвище ОСОБА_4 при укладенні шлюбу змінено на « ОСОБА_5 » (а.с.5).

З копії довідки Департаменту ЦНАП Луцької міської ради №2354 від 22.03.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Як визначено статтею 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З матеріалів справи, зокрема з довідки Луцького РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області від 22.03.2021 №11164/50/04-21 вбачається, що за вищевказаною адресою ОСОБА_2 з 2010 року по теперішній час не проживає, а ОСОБА_3 не проживала, хоча була зареєстрована (а.с.15).

Відповідачами не вчинялися будь-які дії, які б свідчили про те, що останні користується вказаною квартирою, беруть участь у її утриманні нарівні із позивачем, сплачують комунальні послуги, будь-яких доказів, що відповідачі зверталися до суду із питанням про вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою чи про поділ рахунків, усунення перешкод у користуванні квартирою суду надано не було, жодного доказу про те, що не втратили інтерес до квартири на протягом багатьох років, відповідачі суду не надали.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду або через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 31.05.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.В. Олексюк