У Х В А Л А

17 червня 2021 року

м. Київ

справа №607/24365/19

провадження № 61-6658ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 березня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 22 березня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання належним чином оформленої касаційної скарги.

У червні 2021 року скаржником надано до суду виправлену касаційну скаргу, якою недоліки скарги не усунуто у повному обсязі.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд вказав, зокрема, на те, що скаржнику необхідно надати до суду касаційну скаргу з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх відповідного обґрунтування.

У виправленій касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що судом апеляційної інстанції було застосовано норму права без врахування правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права з приводу порядку прийняття спадщини спадкоємцем у подібних правовідносинах.

Крім вищевказаного обґрунтування підстави касаційного оскарження скарга містить доводи щодо надання судами оцінки доказам у справі, а також щодо порушення судом апеляційної інстанції норм права щодо застосування позовної давності. Проте, скаржником не зазначено підстав касаційного оскарження, яких стосуються ці доводи.

Суд наголошує, що в контексті вимог статей 13, 400 ЦПК України, зобов`язаний розглядати справу в межах заявлених особою вимог, а саме в межах підстав касаційного оскарження, в зв`язку з чим не може залишити поза увагою доводи касаційної скарги щодо незгоди скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями, стосовно яких скаржник не наводить підстав касаційного оскарження та їх відповідного обґрунтування.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року не виконані скаржником у повному обсязі.

Для виконання вимог процесуального закону та цієї ухвали скаржнику необхідно надати виправлену касаційну скаргу, в якій слід систематизувати та чітко зазначити підстави касаційного оскарження та обґрунтування стосовно саме кожної з цих підстав.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш