Ухвала

17 червня 2021 року

м. Київ

справа № 521/10022/14-ц

провадження № 61-8893ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича - Мунтяна Анатолія Анатолійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина, задоволено.

Надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника

ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року скасовано.

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено.

У травні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

представникаприватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. - Мунтяна А. А. на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року, в якійпредставник заявника просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з посиланням на те, що судом апеляційної інстанції невірно застосовано статтю 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» та статі 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», оскільки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 29 січня 2014 року вказано, що примусова реалізація майна за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду, а тому згода органу опіки та піклування на реалізацію будинку у процесі виконання рішення суду не потрібна.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

За змістом статті 177 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» та статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах є обов`язком батьків.

З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

У відповідності до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Згідно із пункту 7 частини п`ятої статті 177 Сімейного кодексу України органи опіки та піклування можуть відмовити у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини з одночасним зверненням до нотаріуса щодо накладення заборони відчуження такого майна лише у випадках, якщо ними встановлено, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

В силу статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до пункту 28 Розділу VIII Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України

від 02 квітня 2012 року №512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області

Долинського М. М. перебуває виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 03 липня 2017 року у справі № 521/10022/14-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики, яка складається з: 15 000 доларів США - суми неповернутої позики; 8 991,15 доларів США - три проценти річних за прострочення виконання зобов`язання, а всього 25 315, 26 доларів США, що еквівалентно 681 183,02 гривень, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 730 грн 80 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

15 липня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59555136 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Малиновським районним судом

м. Одеси 03 липня 2017року у справі № 521/10022/14-ц.

Згідно інформаційної довідки від 24 квітня 2020 року за № 207462087 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 на праві власності зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира

АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « Затишний будинок Бреуса 26 » від 16 вересня 2019 року № 116 та відомостей, наданих департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1978 року народження, з 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 , 2008 року народження, з 22 серпня 2008 року та ОСОБА_4 , 1974 року народження, з 25 лютого 2014 року, який в указаній квартирі права власності немає, не проживає і не сплачує комунальні послуги.

З урахуванням того, що дочці боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 13 років та вона зареєстрована у квартирі

АДРЕСА_1 , а приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. не отримано дозвіл органу опіки та піклування на звернення стягнення на указану квартиру, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що відсутність дозволу органу опіки та піклування на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина, суперечить вимогам Інструкції з примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України

від 02 квітня 2012 року №512/5 та Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19),

від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження

№ 61-12151св19) та від 18 грудня 2019 року в справі № 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19).

Разом з цим, якщо орган опіки та піклування дозволу на примусову реалізацію нерухомого майна, право користування яким має дитина, не надав, приватний виконавець не позбавлений можливості продовжувати виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду

від 10 жовтня 2019 року у справі № 761/15667/15-ц та від 18 грудня 2019 року у справі № 755/10564/18.

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги представника

приватного виконавця виконавчого округу Одеської області

Долинського М. М. - Мунтяна А. А. є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, правильність застосування апеляційним судом норм права не викликає сумнівів, касаційна скарга представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. - Мунтяна А. А. є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича - Мунтяна Анатолія Анатолійовича на постанову Одеського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстрована неповнолітня дитина, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович