Справа № 570/4770/20
Номер провадження 2/570/379/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Павлюк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обгрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є рідними братами позивачки та не проживають в будинку більше року, особисті речі в будинку відсутні. Всі обов`язки, що покладені зі сплати комунальних платежів позивачка сплачує одноособово, самостійно займається підтриманням належного стану будинку. За таких обставин позивачка звернулася до суду з позовом, мотивуючи його тим, що відповідачі тривалий час не проживають у будинку, спільного господарства сторони не ведуть, а їхня реєстрація є перешкодою позивачеці у реалізації своїх прав як власника житлового будинку.

Ухвалою суду від 24 грудня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять суд їх задоволити. Не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися жодного разу, до суду повернулися поштові конверти з відмітками "за закінченням терміну зберігання". Про час та місце судового розгляду відповідачі були повідомлені належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи згоду позивачки, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення.

Вислухавши позивачку, її представника, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків.

Позивачка є власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2014 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15967802.

У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується у відповіді на запит суду щодо надання інформації про місце реєстрації відповідачів у справі, а також довідкою №2878 від 20.11.2020, виданою виконавчим комітетом Шпанівської сільської ради.

Відповідачі протягом року у спірному будинку не проживають.

На підтвердження факту непроживання відповідачів у житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві особистої приватної власності, до матеріалів позовної заяви долучено акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19.11.2020 р., засвідчений головою Шпанівської сільської ради.

Підтвердили факт непроживання відповідачів у житловому будинку АДРЕСА_1 також допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

У даному випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника майна таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (ст. 346 ЦК України).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Таким чином, зміст вказаних правових норм свідчить про те, що право користування житловим приміщенням кореспондується, є похідним від права власності на будинок (квартиру) та існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги статей 317,319,391,405 ЦК України, з метою захисту права власності позивачки на житловий будинок, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.141 ЦПК України.

Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору - 840,80 грн., а також витрати на правову допомогу - 3000 грн. (підтверджуються меморіальним ордером від 24.11.2020 р. на суму 1500 грн. та квитанцією від 01.03.2021 р. на суму 1500 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати у розмірі по 1920,40 з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 14.06.2021 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.