Справа № 545/3139/20
Провадження № 2/545/249/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Потетій А.Г.,

з участю секретаря - Данко А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 12 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі менеджера з надання кредитів Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» Семіона Богдана Володимировича та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № ДК 31-11 (далі - Договір кредиту), згідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти (кредит) шляхом здійснення грошового переказу грошових коштів на ім`я клієнта через систему грошових переказів обслуговуючого банку у сумі 100000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. У відповідності із п.2.1 Договору кредиту процентна ставка за користування кредитом складає 3,75 % на місяць. Згідно з п.3.2 Договору кредиту відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1 до Договору кредиту) в строк до 16.12.2021 року.

Факт одержання відповідачем кредиту підтверджується банківською випискою від 12.12.19 р. на суму 100000,00 грн.

Відповідач не виконує свої зобов`язання належним чином, проводить розрахунки частково, із запізненням, чим порушує умови договору.

Позивач неодноразово надсилав відповідачу листи про невиконання ним умов Договором кредиту (Листи №37 від 25.05.2020 р., №40 від 02.06.2020 р.), проте відповідач продовжує не виконувати умови Договору кредиту.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив періодичність сплати платежів більш ніж на 1 платіжний період, відповідно до пп. 4.3.4, 4.3.5. Договору кредиту, п.1 ч.1 ст. 611, ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України позивач достроково розірвав Договір кредиту з відповідачем та повідомив відповідача про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків (Лист №72 від 29.09.2020 р.), проте відповідач не чинить дії для погашення заборгованості.

У судове засідання представник позивача не з`явився надавши суду заяву в якій позов підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що погашення відповідачем тіла та відсотків в частині визнаних ним позовних вимог не є підставою для закриття провадження. Також надав до суду заяву про зменшення позовних вимог у якій просив стягнути з відповідача 54921,44 грн. заборгованості по процентах за користування кредитними коштами в період з 12.12.2019 року з часу укладення договору і по 16.12.2021 року включно.

Відповідач у судове засідання не з`явився, викликався належним чином, представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву з проханням розглядати дану справу у його відсутність, вказав, що відповідач позов частково визнав та надав копію квитанцій про сплату позивачем тіла кредиту в сумі 66680,00грн. та відсотків за користування кредитними коштами у сумі 5410,00 грн. В іншій частині змінених позовних вимог заперечував проти їх задоволення оскільки відповідачем зобов`язання виконані в повному обсязі.

На підставі викладеного прохав суд закрити провадження за відсутності предмета спору оскільки позивач погасив заборгованість в частині позовних вимог, які ним визнані. Ухвалою суду від 10.02.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

У відзиві на позов відповідач прохав позовні вимоги позивача задовольнити частково стягнувши з на користь ТОВ ««Фінансова компанія «Надія України» тіло кредиту та проценти за користуванням кредиту по 29.09.2020 року. Відзив аргументував тим, що Згідно п. 4.2.7. Договору кредиту № ДК 31-11 у разі дострокового розірвання Договору із підстав передбачених п. 4.3.4. Договору сплатити тіло кредиту, проценти за користування кредитом за весь строк дії Договору (відповідно до п. 5.2. Договору), а також пеню в розмірах та строк, зазначений в повідомленні про дострокове розірвання Договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Правова позиція Верховного Суду у категорії цивільних справ, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу викладена в Постанові Верховного Суду

від 06.02.2019 року по справі № 175/4753/15-ц, а саме - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Таким чином у справі, яка розглядається, вимоги позивача про стягнення процентів за час після розірвання кредитного договору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 грудня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі менеджера з надання кредитів Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» Семіона Богдана Володимировича та громадянином ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту № ДК 31-11 (далі - Договір кредиту), згідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу грошові кошти (кредит) шляхом здійснення грошового переказу грошових коштів на ім`я клієнта через систему грошових переказів обслуговуючого банку у сумі 100000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки на умовах, що встановлені Договором кредиту. У відповідності із п.2.1 Договору кредиту процентна ставка за користування кредитом складає 3,75 % на місяць. Згідно з п.3.2 Договору кредиту відповідач повинен був повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в повному обсязі згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток № 1 до Договору кредиту) в строк до 16.12.2021 року. Факт одержання відповідачем кредиту підтверджується банківською випискою від 12.12.19 р. на суму 100000,00 грн.

Позивач неодноразово надсилав відповідачу листи про невиконання ним умов Договором кредиту (Листи №37 від 25.05.2020 р., №40 від 02.06.2020 р.), які відповідачем виконані не були.

У зв`язку з тим, що відповідач порушив періодичність сплати платежів більш ніж на 1 платіжний період, відповідно до пп. 4.3.4, 4.3.5. Договору кредиту, п.1 ч.1 ст. 611, ч. 2 ст.1050 Цивільного кодексу України позивач достроково розірвав Договір кредиту з відповідачем та повідомив відповідача про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків (Лист №72 від 29.09.2020 р.)

Згідно повідомлення-вимоги про розірвання договору кредиту № ДК 31-11 та про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом № 72 від 29.09.2020 року, кредитний договір № ДК 31-11 від 12.12.2019 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» та ОСОБА_1 був розірваний 29 вересня 2020 року в односторонньому порядку ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення ТОВ «Фінансова компанія «Надія України» згідно п. 4.3.4. Договору та ч. 2 ст. 1050 ЦК України. /т. 1 а.с. 33/

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною першою статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно висновку щодо застосування норми права викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справа № 548/981/15-ц (провадження № 14-182 цс 18) розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. також постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12) (пункт 72 постанови).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, згідно додатку № 1 (до договору кредиту № ДК 31-11) від 12.12.2019 року «Графік погашення кредиту та процентів» за період з 17.08.2020 року по 16.09.2020 року ОСОБА_1 повинен був сплатити проценти у сумі 3775,00 грн. та за період з 17.09.2020 року по 29.09.2020 року (день розірвання договору кредиту № ДК 31-11 від 12.12.2019 року) 1635,00 грн. відповідно. /т. 1 а.с. 8/

Згідно копії квитанції № 7977 від 27.01.2021 року позивачем повністю погашено тіло кредиту згідно договору ДК 31-11 від 12.12.2019 року на суму 66680,00 грн., дана обставина визнана позивачем згідно наданого листа від 08.02.2021 року та уточненого позову про зменшення позовних вимог.

Також згідно копії квитанції №№ 7977 від 27.01.2021 року позивачем погашено відсотки по кредиту згідно договору ДК 31-11 від 12.12.2019 року на суму 5410,00 грн. тобто погашено ту заборгованість за відсотками яка існувала станом на 29.09.2020 року .

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на ту обставину, що позивачем в повній мірі погашено заборгованість за тілом кредиту та процентами на дату розірвання договору, яку суд вважає датою складення та надіслання відповідачу повідомлення-вимоги про розірвання договору кредиту № ДК 31-11 та про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом № 72 від 29.09.2020 року, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками по даному кредитному договору в період з 12.12.2019 року по 16.12.2021 року суд вважає безпідставними, а отже такими, що не підлягають до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, згідно ст.141 ЦПК України. Зважаючи на ту обставину , що в ході розгляду справи позивачем частково визнані позовні вимоги та сплачено відповідно суму визнаної заборгованості до стягнення підлягає понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 грн. 74 коп.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» заборгованості по процентам за договором кредиту № ДК 31-11 від 12.12.2019 року за період з 12.12.2019 року по 16.12.2021 року в розмірі 54921,44 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» в особі Павлоградського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (, юридична адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 19, кім. 10) судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 1218 грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя А.Г. Потетій