Єдиний унікальний номер справи 183/3754/21
Провадження № 2/183/2887/21

У Х В А Л А
10 червня 2021 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Новомосковськ водоканал» про усунення порушень прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-
07 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Новомосковськ водоканал», у якому просить усунути порушення його прав як споживача з отримання ним послуг водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача відновити йому послуги водовідведення у зазначеній квартирі шляхом демонтажу блокуючого пристрію системи водовідведення, а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою у розмірі 1 900,00 грн.
Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, отже є підстави для залишення її без руху, виходячи з наступного.
Позовна заява не містить ціни позову, зокрема, предметом позову, серед іншого, є стягнення моральної шкоди.
Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Суд враховує, що згідно з положенням п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, обов`язок визначення ціни позову покладається на позивача і у даній категорії справ ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Також, всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у пред`явленій позовній заяві позивачем не зазначено: інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Разом з тим, позовна заява не відповідає ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір щодо заявленої ним позовної вимоги про стягнення моральної шкоди та не надано підтвердження про його сплату.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як убачається зі змісту позовної заяви, вона містить вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн.
При зверненні з вимогою до суду позивач посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону. Таким чином, споживачі звільнені від сплати судового збору за подання позову про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої лише внаслідок недоліків продукції, тобто в даному випадку позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» за вимогою про відшкодування моральної шкоди.
Пунктом 2.2. Узагальненого науково-консультативного висновку стосовно визначення належності позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди до вимог майнового чи немайнового характеру, викладеного в Листі ВАСУ від 01 січня 2015 року, зазначено, що майновий чи немайновий характер позовної вимоги про відшкодування (компенсації) моральної шкоди залежить від такого.
Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб.
Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою. Таким чином, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди грошима або майном є майновою, а вимога про відшкодування моральної шкоди в інший (немайновий) спосіб є немайновою вимогою.
Таким чином, за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у відповідній сумі має справлятися судовий збір в розмірі, встановленому Законом.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2021 року становить 2 270,00 грн. Отже, при поданні позову позивач повинен сплатити судовий збір за одну майнову вимогу у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 908,00 грн. та не більше 11 350,00 грн.
Таким чином, при поданні до суду майнової вимоги про стягнення моральної шкоди, з урахуванням ціни позову (1 000,00 грн.), позивач повинен був сплатити судовий збір у мінімальному розмірі - 908,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55), відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.
У порушення зазначених вимог, позивачем надано до суду деякі копії письмових доказів для суду, які не засвідчені ним в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема не зазначено дати такого засвідчення. Також, позивачем надано копії письмових доказів для направлення відповідачеві, які взагалі не засвідчені ним у встановленому законом порядку, а саме: не зазначено про їх відповідність оригіналу, дати такого засвідчення, прізвища та ініціалів особи, яка завіряє копії, а також її особистого підпису.
З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків - сім днів з дня отримання копії даної ухвали, - шляхом надання позовної заяви у новій редакції, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням ціни позову, інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., у частині майнових вимог щодо стягнення моральної шкоди, з поданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи, з поданням копії позовної заяви у новій редакції для направлення відповідачеві, та наданням належним чином засвідчених копій письмових доказів для долучення до матеріалів справи та для направлення відповідачеві.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.
Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки його позовної заяви - шляхом надання позовної заяви у новій редакції, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням ціни позову, інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, а також сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., у частині майнових вимог щодо стягнення моральної шкоди, з поданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи, з поданням копії позовної заяви у новій редакції для направлення відповідачеві, та наданням належним чином засвідчених копій письмових доказів для долучення до матеріалів справи та для направлення відповідачеві.
У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Ухвала суду складена і підписана 10 червня 2021 року.

Суддя Г.Є. Майна