Справа № 195/353/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
07.06.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.
Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 , позивач у справі, починаючи з 2005 року, постійно проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В зазначений житловий будинок вона вселилася за домовленістю з ОСОБА_2 в 2005 році, так як у них були добрі стосунки, яка ним володіла на праві власності на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1989 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 2-30, що підтверджується інформаційною довідкою наданою КП «Томаківське БТІ» ДОР» від 23.11.2020 року за № 447 і відповідно передала їй його у користування та надала зазначений правовстановлюючий документ на будинок. При цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося.
ОСОБА_2 вибула із зазначеного житлового будинку, з моменту надання в користування його позивачу і її фактичне місце перебування на сьогоднішній день позивачу відоме не було.
На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, добросовісно та безперервно (більше чотирнадцяти років) володіє та користується будинком і присадибною земельною ділянкою, підтримує їх в належному стані, постійно робить в будинку поточний та капітальний ремонти, оплачує всі комунальні послуги згідно укладених договорів на користування газом та електроенергією.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошення про її виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність.
З матеріалів справи суд вбачає, що ОСОБА_1 , яка є позивачем у справі, починаючи з 2005 року, постійно проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначені обставини підтверджуються актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 02 грудня 2020 року (а.с.8) та довідкою за № 844 від 03.12.2020 року (а.с.9) виданою виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, зі змісту яких слідує, що позивач фактично постійно проживає починаючи з 2005 року і до теперішнього часу, за зазначеною адресою, фактично користується житловим будинком та присадибною земельною ділянкою.
Судом встановлено, що в зазначений житловий будинок позивач вселилася за домовленістю з ОСОБА_2 в 2005 році, так як у них були добрі стосунки, яка ним володіла на праві власності на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.1989 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 2-30 (а.с.7), що підтверджується інформаційною довідкою наданою КП «Томаківське БТІ» ДОР» від 23.11.2020 року за № 447 (а.с.11) і відповідно передала їй його у користування та надала зазначений правовстановлюючий документ на будинок. При цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося.
ОСОБА_2 вибула із зазначеного житлового будинку, з моменту надання в користування його позивачу і її фактичне місце перебування на сьогоднішній день позивачу відоме не було.
Також судом встановлено, що на сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, добросовісно та безперервно (більше чотирнадцяти років) володіє та користується будинком і присадибною земельною ділянкою, підтримує їх в належному стані, постійно робить в будинку поточний та капітальний ремонти, оплачує всі комунальні послуги згідно укладених договорів на користування газом та електроенергією (а.с.15).
Розпорядженням сільського голови № 4 від 10.02.2016 року, колишню вулицю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за місцем розташування будинку, перейменовано на «Верхня» (а.с.10).
Із технічного паспорту на житловий будинок виданого КП «Томаківське БТІ» ДОР» (а.с.12-13), станом на 20.11.2020 року, відповідно до експлікації приміщень загальна площа приміщень становить 77,40 кв. м., житлова 13,50 кв. м. Будинок не є аварійним та придатний до користування.
Згідно з висновком суб`єкта оціночної діяльності дійсна вартість житлового будинку станом на 03.12.2020 року складає 54 200,00 грн.(а.с.14).
Володіння позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб.
Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).
Володіння житловим будинком позивачем не здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у нього підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю.
В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю».
За зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років.
Визнання за позивачем права власності на будинок не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за ним права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач просить звільнити відповідача від сплати на її користь судового збору, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 16, 344, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Постановою № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд
Позов ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживаюча: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.
Визнати право особистої приватної власності за набувальною давністю за ОСОБА_1 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорту на житловий будинок виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР» станом на 20.11.2020 року, відповідно до експлікації приміщень будинку садибного типу загальна площа приміщень 77,40 кв. м., житлова 13,50 кв. м.; згідно характеристики будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами: Житловий будинок «А» площею 111,0 кв. м.; Убиральня «Б» 1 шт.
Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908,00 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
Згідно ч 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення - 16.06.2021 р.
Суддя: Л. А. Кондус