Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1639/18
Провадження № 2/935/14/21
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2021 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

Головуючого судді Василенка Р.О.

із секретарем - Бех І.О.

з участю представника позивача адвоката Василевської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 05.03.2002 року є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . У вказаному будинку також зареєстрований відповідач, ще за згоди попереднього власника, однак відповідач ще з 2001 року проживає в АДРЕСА_2 , а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом.

В ході розгляду справи представник позивача підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що позивач є власником житлового будинку в якому зареєстрований але не проживає відповідач, який живе з дружиною в м. Коростишеві, просить позов задовольнити.

Відповідач та його представники позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що відповідач періодично проживає в будинку позивача, допомагав робити ремонт. Також відповідач пояснив, що проживає з дружиною в м. Коростишеві в квартирі. В подальшому відповідач та його представники в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, будь-яких поважних обставин неможливості з`явиться в судове засідання не зазначили, відповідач в своїй заяві зазначив, що не може з`явитись в зв`язку із сімейними обставинами, однак будь-яких обставин не вказав, що відповідно визнано судом неявкою в судове засідання без поважних причин та продовжено судовий розгляд без участі останніх.

Допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що проживають в одному селі з позивачем, відповідач не проживає в будинку позивача, а лише іноді приїздив на вихідні, так як позивач жив з дочкою відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що в позивач згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 05.03.2002 року є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . У вказаному будинку з 22.05.2002 зареєстрований відповідач, який фактично проживав на час реєстрації та на даний час проживає з дружиною в АДРЕСА_2 .

Вказані обставини підтверджуються актом депутата від 22.10.2018, актом обстеження місця проживання № 288 від 14.02.2019, показаннями свідків які підтвердили, що відповідач не проживав у будинку позивача, а лише іноді приїздив та допомагав по господарству так як позивач був одружений з дочкою відповідача.

Згідно ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу, однак як встановлено судом, то відповідач фактично не проживав в будинку позивача з часу реєстрації (22.05.2002), що свідчить про втрату останнім права на користування вказаним житлом.

Крім цього, відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Також, згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в сумі 704грн.80коп.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 71, ч.1 ст. 163, ст. 150 ЖК України, ч.1 ст. 319 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10,12,13, 258,259263,264,265-268 ЦПК України суд,

Ухвалив:

Позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 втратившим право на користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (іден. код НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (іден. код НОМЕР_2 , проживає в АДРЕСА_1 ) 704грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.02.2021.

Суддя Р.О. Василенко