Справа № 606/821/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.,

представника позивача адвоката Чапаєва Р.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Чапаєва Р.В. звернулась до суду із позовом до Теребовлянської міської ради Тернопільської області, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та все її майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернувся до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Враховуючи вказані обставини, позивач звернулась до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15 червня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились.

Представник позивача адвокат Чапаєв Р.В. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно копій довідки від 10 березня 2021 року №09-02/19/13, виданої Теребовлянською міською радою Тернопільської області, виписки з погосподарської книги №6 від 11.03.2021 за № 09-02/19/15, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , відноситься до колгоспного двору. На день смерті ОСОБА_2 зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 (а.с.19).

Відповідно до копії архівного витягу з рішення п`ятої сесії двадцять другого скликання Романівської сільської Ради народних депутатів Теребовлянського району (теперішнього Тернопільського району) Тернопільської області від 28.12.1995 № 23 «Про виділення та передачу земельних ділянок у приватну власність і користування згідно поданих заяв громадян», виділено та передано безкоштовно у приватну власність та постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, особистого підсобного господарства площею 0,69 га ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно до копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за № 252 від 06 серпня 2020 року, право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.17).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Враховуючи встановлені обставини справи, ОСОБА_2 належав житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 26 червня 2014 року, виданого Романівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Іванівка, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_2 09 листопада 2004 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Романівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та все її майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право в користь ОСОБА_1 (а.с.9).

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався.

ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка померлої ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі рішення Теребовлянського районного суду від 16 жовтня 2019 року (справа №606/2468/19) подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку згідно ст. 1241 ЦК України, чоловік померлої ОСОБА_3 помер в 1977 році. Вказане підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за №59/02-31 від 29.01.2021 року (а.с. 10).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за №59/02-31 від 29.01.2021 року, вбачається, що при розгляді документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (а.с.20).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 06 серпня 2020 року, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 57,4 кв.м., з якої житлова 46,9 кв.м. (а.с.11-14).

Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , становить 129974 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн (а.с.14).

Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому до правовідносин щодо спадкування після її смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх прав, її права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 4, 5, 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: Теребовлянська міська рада Тернопільської області, місцезнаходження: вулиця Шевченка, 8, місто Теребовля, Тернопільської області, .

Повний текст рішення суду складено 16 червня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник