ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» лютого 2021 року

м. Харків

справа № 646/854/19

провадження № 22ц/818/682/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Котелевець А.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря - Дмитренко А. Ю.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», представники відповідача - Юркова Т.С., Мартопляс В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року в складі судді Єжова В.А.

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про захист прав споживачів.

Позовна заява мотивована тим, що вона є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 та споживачем послуг з газопостачання.

Зазначила, що 14 серпня 2018 року працівниками відповідача здійснено огляд газової системи на території її домоволодіння, внаслідок якого складено акт про порушення № 526/18. З вказаного акту вбачається, що виявлено несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної мережі, яке виконано шляхом пошкодження газопроводу вводу на глибині 22 см у вигляді отвору, який заглушено за допомогою обмотування фум-ленти і гумою. Пошкодження виявлено на території домоволодіння на подвір`ї. Дане підключення приховане, для виявлення відбувалося розкриття ґрунту. Зазначено, що при виконанні планово-технічних робіт зняття показників лічильнику виявити неможливо. При демонтажі фум-ленти і гуми з газопроводу вводу вивільняється отвір на підземному газопроводі до лічильнику газу, що дає змогу для несанкціонованого відбору природного газу поза лічильником газу.

Вказала, що внаслідок обстеження працівники відповідача здійснили розкриття ґрунту і вилучили частину газової труби, та після закінчення зазначених дій не підключили її домоволодіння до газової системи.

Вважала, що акт про правопорушення є неправомірним, оскільки відомості, що зазначені у ньому, ґрунтуються лише на припущеннях працівників Акціонерного товариства «Харківгаз» і не підтверджуються дійсними обставинами обстеження домоволодіння. Наявність у газовій трубі отвору не може свідчити про несанкціонований відбір природного газу поза лічильником, оскільки для цього необхідне спеціальне пристосування, обладнання. Крім того, не доведено, що цей отвір зроблено саме нею.

Вказала, що при обстеженні її домоволодінні не виявлено жодних газових відводів, штуцерів, патрубків, газового обладнання, їх з`єднання, варення, врізання в газорозподільну систему. У самому акті про порушення не вказано, що на території її домоволодіння виявлено несанкціонований газопровід.

Зазначила, що 25 вересня 2018 року відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Куп`янському відділенню Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», на якому розглянуто вказаний акт про порушення.

Вказала, що була присутня на вказаному засіданні, висловлювала свої заперечення щодо складеного акту про порушення і щодо наявності на її подвір`ї несанкціонованого газопроводу, однак, її заперечення комісією не були взяті до уваги, тому вона відмовилась від підписання протоколу № 216 від 25 вересня 2018 року.

Зазначила, що після засідання комісії їй направлена листом вимога про погашення заборгованості від 25 вересня 2018 року № Kh 10-Cu-17377-0918, протокол від 216 від 25 вересня 2018 року, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25 вересня 2018 року і рахунок на оплату суми у розмірі 117 987,42 грн. У відповідь на зазначену вимогу вона подала заперечення, які залишені відповідачем без задоволення.

Вказала, що жодних фактичних і правових підстав для нарахування їй заборгованості в розмірі 117 987,42 грн і відключення її домоволодіння від мережі газопостачання немає, адже на її території не було ані несанкціонованого газопроводу, ані жодного несанкціонованого відбору газу.

Однак, її домоволодіння відключене від газу, вона не має змоги опалювати будинок та користуватися природним газом для інших потреб. Оскільки підстав для припинення газопостачання не було, відповідач має за власний рахунок негайно відновити постачання природного газу шляхом підключення домоволодіння до газової системи.

Зазначила, що вищевказаними неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінила у сумі 200 000,00 грн.

Просила визнати дії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» щодо припинення їй газопостачання неправомірними; зобов`язати його відновити постачання газу в її домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом підключення до газової мережі за власний рахунок; визнати дії Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» щодо донарахування їй об`ємів використаного природного газу за період з 14 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року і вимогу про погашення заборгованості в розмірі 117 987,42 грн неправомірними; стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 800,00 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 - задоволено частково, визнано дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо донарахування ОСОБА_1 об`ємів використаного природного газу за період з 14 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року і вимогу про погашення заборгованості в розмірі 117 987,42 грн - неправомірними та зобов`язано його відновити постачання газу в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 шляхом підключення за власний рахунок; стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 800,00 грн; у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо припинення газопостачання споживачу і стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що оператор ГРМ за порушення споживачем Кодексу ГРС у вигляді несанкціонованого газопроводу має право здійснити донарахування, і на нього не покладено обов`язку з надання доказів. Вказав, що зауважень до акту від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 не мала. Зазначив, що ОСОБА_1 має безпосереднє відношення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та несе повну відповідальність як споживач газу та власник. Несанкціонований газопровід за її адресою не спроможний втримувати робочий тиск природного газу, що призводить до його втрат. Вказав, що сума витрат на правничу допомогу не є співмірною зі складністю справи.

16 листопада 2020 року від представника позивачки надійшли письмові пояснення, в яких позивачка та її представник просили закрити апеляційне провадження у справі через відсутність предмету спору у зв`язку з тим, що рішення суду щодо відновлення газопостачання та стягнення витрат на правничу допомогу вже виконано відповідачем. Однак, в суді апеляційної інстанції це клопотання представниця позивачки не підтримала, тому воно не розглядалося.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що доказів існування несанкціонованого газопроводу або дій позивачки щодо споживання газу поза приладами обліку не надано.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 .

Між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» та ОСОБА_1 укладено договір розподілу природного газу №о/р НОМЕР_1 від 01 березня 2016 року.

14 серпня 2018 року представники Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» прибули до домоволодіння за вказаною адресою, встановили порушення, вчинили дії щодо припинення газопостачання, опломбували місце входу газорозподільчих систем до домоволодіння, що підтверджується актом від 14 серпня 2018 року (а. с. 37).

З акту про порушення № 526/18 від 14 серпня 2018 року вбачається, що на дату його складання на об`єкті домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлено несанкціоноване втручання в роботу ГРМ, яке виконано шляхом пошкодження газопроводу вводу на глибині 22 см у вигляді отвору, який заглушено за допомогою обмотування фум-лентою і гумою. Зазначено, що пошкодження виявлено на території домоволодіння на подвір`ї. Дане підключення приховане. Для виявлення відбувалося розкриття ґрунту. При виконанні планово-технічних робіт зняття показників лічильнику виявити неможливо. При демонтажі фум-ленти і гуми з газопроводу вводу вивільняється отвір на підземному газопроводі до лічильнику газу, що дає змогу для несанкціонованого відбору природного газу поза лічильником газу. За виявленими порушеннями споживачу необхідно виконати заміну підземного газопроводу. Підпису ОСОБА_1 вказаний акт не містить (а. с. 5).

Комісією з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу ГРМ по Куп`янському відділенню Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» 25 вересня 2018 року проведено засідання з розгляду вищезазначеного акту про порушення, за результатами якого складено протокол № 216. Комісією вирішено акт про порушення № 526/18 від 14 серпня 2018 року визнати таким, що відповідає вимогам Кодексу ГРМ, та задовольнити повністю. Згідно наданих документів та відповідно до Кодексу ГРМ провести донарахування об`ємів необлікованого природного газу: за період з 14 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року за цінами закупівлі природного газу для Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», які діяли у зазначений період. Вартість донарахованих об`ємів склала 117 987,42 грн. Споживачу необхідно привести газопровід у відповідність до проектно-технічної документації (а. с. 6, 38-39).

На підставі акту про порушення складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25 вересня 2018 року, у якому зазначено, що всього обсяг донарахування (з урахуванням нарахованого обсягу та сплаченого абонентом) становить 11 552,72 куб м. Вартість донарахованого об`єму природного газу за цінами закупівлі Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» склала 117 987,42 грн (а. с. 7).

25 вересня 2018 року на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про погашення заборгованості № Kh 10-Cu-17377-091 у розмірі 117 987,42 грн (а. с. 9).

17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» заперечення на вимогу від 25 вересня 2018 року, в яких вказала, що на території її домоволодіння не було та немає жодних несанкціонованих газопроводів, тому нарахування боргу є незаконним. Зазначила, що 14 серпня 2018 року після обстеження її домоволодіння так і не підключено до газопостачання (а. с. 10).

26 жовтня 2018 року на адресу ОСОБА_1 начальник Куп`янського відділення Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» надав відповідь №Кh10-18-19113-1018 щодо необхідності оплати донарахування об`єму необлікованого природного газу у розмірі 117 987,42 грн (а. с. 11).

Газопостачання у домоволодінні ОСОБА_1 відновлено 27 жовтня 2020 року, що підтверджується відомістю на пуск газу (а. с. 152-153).

Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом. Поведінка правопорушника, спрямована на приховування правопорушення та його негативних наслідків, на продовження вчинення правопорушення, а також повторне вчинення правопорушення на ринку природного газу вважаються обтяжуючими обставинами.

Відповідно до підпункту 1 розділу 2 глави XI Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать наявність несанкціонованого газопроводу.

Несанкціонований газопровід - це самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Несанкціонований відбір природного газу є підставою для припинення газопостачання на об`єкт споживача (пункт 1 глави 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 1 розділу 3 глави XI Кодексу у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Прихованими визнаються несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Пунктом 2 розділу 5 глави XI Кодексу передбачено, що акт про порушення після пред`явлення представником оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно з пунктом 8 розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Відповідно до пункту 11 розділу 5 глави ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акту про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

При складанні акту-розрахунку вартості необлікованих (донарахованих) обсягів природного газу враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу; 2) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Виключенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 глави 5 розділу ХI Кодексу ГРС вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акту про порушення, зазначається в окремому рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформляється у довільній формі.

Матеріали справи свідчать про те, що 14 серпня 2018 року під час обстеження працівниками Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз») домоволодіння ОСОБА_1 виявлено отвір у газопроводі-вводі на подвір`ї на глибині 22 см від поверхні ґрунту діаметром 10 мм, який заглушено за допомогою обмотування фум-лентою і гумою, при демонтажі яких вивільнився отвір на підземному газопроводі до лічильнику газу.

На момент виявлення отвору підключення до нього газоспоживних приладів не було.

У Кодексі ГРС термін «несанкціонований газопровід» визначений як самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Проте, ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції товариством не надано належних та допустимих доказів того, що на подвір`ї ОСОБА_1 виявлено саме самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі, без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема, вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання. З фото та відеозапису, які додані до акту про порушення, також не вбачається цього.

Працівниками Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» виявлено лише отвір у газопроводі, без будь-яких під`єднань. З наданих до суду матеріалів не вбачається, яким чином цей отвір міг використовуватися ОСОБА_1 як несанкціонований газопровід, споживання природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу). При цьому, судова колегія враховує, що вказаний отвір знаходився на глибині 22 см у землі, та для його виявлення необхідно було проводити роботи з демонтажу тротуарної плитки. Вільного доступу до нього, як вбачається з матеріалів справи, у ОСОБА_1 не було.

Посилання представників Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», наданих ними в суді апеляційної інстанції на те, що при демонтажі фум-ленти і гуми з газопроводу вводу вивільнявся отвір на підземному газопроводі до лічильнику газу, тобто міг проводитися несанкціонований відбір природного газу поза лічильником газу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» не доведено факту несанкціонованого відбору та витрати природного газу ОСОБА_1 через самовільно під`єднаний газопровід в обхід газового лічильника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії товариства щодо донарахування ОСОБА_1 об`ємів використаного природного газу за період з 14 серпня 2016 року по 14 серпня 2018 року і вимога про погашення заборгованості в розмірі 117 987,42 грн є неправомірними і порушують права позивачки, та обґрунтовано зобов`язав відповідача відновити постачання газу в домоволодіння ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо того, що оператор ГРМ за порушення споживачем Кодексу ГРС у вигляді несанкціонованого газопроводу має право здійснити донарахування, і на нього не покладено обов`язку з надання доказів, є необґрунтованими, оскільки для стягнення вартості необлікованого газу, тобто відшкодування збитків, необхідно встановлення складу цивільного правопорушення, що неможливо без відповідних доказів.

Посилання відповідача, що ОСОБА_1 має безпосереднє відношення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та несе повну відповідальність як споживач газу та власник; що несанкціонований газопровід за її адресою не спроможний втримувати робочий тиск природного газу, що призводить до його втрат, є безпідставними, оскільки належних доказів наявності на подвір`ї домоволодіння позивачки несанкціонованого газопроводу матеріали справи не містять.

Твердження апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», що зауважень до акту про виявлені порушення від 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 не мала, судова колегія відхиляє, оскільки у вказаному акті зазначено, що його складено за участі ОСОБА_1 , проте її підпис про ознайомлення з актом відсутній, про її відмову від підпису також не вказано.

Таким чином, доводи та вимоги апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно вимог статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

На підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи судом першої інстанції представляли адвокати Лисун В.С. та Чумак Р.В. , які діяли на підставі договору про надання правової допомоги № 10/11/18 від 10 листопада 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Романа Чумака» і додаткової угоди до цього договору від 29 березня 2019 року, згідно умов якої до Адвокатського об`єднання «Юридична компанія «Арес» перейшли всі права і обов`язки виконавця за вказаним договором про надання правової допомоги (а. с. 63-66, 67).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що сторони домовились про наступний порядок оплати вартості наданих юридичних послуг, а саме 27 800,00 грн клієнт сплачує виконавцю протягом 3 днів від дати набуття законної сили винесеного Червонозаводським районним судом м. Харкова рішення по суті справи.

З акту від 25 липня 2019 року приймання-передачі послуг за договором №10/11/18 про надання правової допомоги від 10 листопада 2018 року та детального опису робіт, виконаних адвокатом від 25 липня 2019 року вбачається, що адвокатами Чумаком Р.В. та Лисун В.С. надані ОСОБА_1 такі послуги: підготування тексту заперечення на вимогу про погашення заборгованості від 25 вересня 2018 року протягом 0,5 години; підготування та подання адвокатського запиту від 07 грудня 2018 року, написання та подання відповіді на лист начальника Куп`янського відділення Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» від 14 грудня 2018 року протягом 1,5 години; опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини (стосовно регулювання відносин газопостачання між клієнтом та Публічним акціонерним товариством «Харківгаз») протягом 3 годин; аналіз судової практики щодо спірних відносин між ОСОБА_1 і Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» протягом 2 годин; написання позовної заяви про захист прав споживачів (стосовно припинення газопостачання ОСОБА_1 , неправомірного донарахування ОСОБА_1 об`ємів використаного природного газу тощо), підготовка додатків до позовної заяви, та подання позовної заяви до суду протягом 6 годин; підготування клопотання у справі №646/854/19 про витребування доказів протягом 0,5 годин; підготування та подання відповіді на відзив Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» по справі №646/854/19, направлення відповіді на відзив відповідачу та суду поштовим зв`язком протягом 4 годин; підготування клопотання у справі № 646/854/19 про виклик свідків протягом 0,5 годин; представництво інтересів клієнта у Червонозаводському районному суді м. Харкові у справі №646/854/19 протягом 3 годин (сукупний час проведений у судових засіданнях), разом 21 година (а. с. 68, 69).

Надання ОСОБА_1 перелічених вище послуг з правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати особи підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх вже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

Враховуючи, що за результатами розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволено, колегія суддів вважає належним чином обґрунтованою її заяву про розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо того, що сума витрат на правничу допомогу не є співмірною зі складністю справи, не можуть бути взяті до уваги, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач таких заперечень не висловлював, хоча заяву про розподіл судових витрат його представник отримав ще 25 липня 2019 року (а. с. 62).

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Аналогічні висновки містяться і у Постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 907/357/16 та від 18 грудня 2018 року у справі № 910/4881/18.

Крім того, наявність лише заперечень проти заяви про відшкодування судових витрат, за відсутності доказів неспівмірності заявлених стороною витрат на правову допомогу або завищення їх розміру, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Зважаючи на відсутність заперечень відповідача у суді першої інстанції стосовно розміру заявленої до стягнення суми грошових коштів та відсутність доказів неспівмірності заявлених позивачкою витрат на правову допомогу на підставі доказів, що надані позивачкою в обґрунтування своїх вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 27 800,00 грн витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в частині стягнення витрат на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 відповідачем на час перегляду справи апеляційним судом вже виконано (а. с. 151).

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав для зміни чи скасування рішення суду в оскаржуваній частині не вбачається.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для перерозподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Поновити дію рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2020 року, зупинену ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді А.В. Котелевець

О.М. Хорошевський

Повний текст постанови складено 12 лютого 2021 року.