Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 квітня 2021 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У позовній заяві позивач посилається на те, що 01 травня 2019 року між нею, ОСОБА_1 та управлінням будинками «Загорська 26», в особі керуючого управлінням будинками ОСОБА_3 , укладено договір найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України, за умовами якого управління будинками здало їй в користування жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , визначене в доданому до цього договору приймальному акті, для проживання в цьому приміщенні наймачів і членів його сім`ї.

Вказує, що у квартирі за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою відділу реєстрації місця проживання №6525/18-21 від 23.10.2019 р., виконавчого комітету Ужгородської міської ради.

Зазначає, що актом, складеним після обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав за вказаною адресою з серпня 2016 р. Довідкою з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію №328 від 07.10.2019 року, виданою органом самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26», підтверджено, що тільки вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вказує на те, що реєстрація відповідачів у квартирі, наймачем якої є позивач, є перешкодою останній для користування і розпоряджання цим майном на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача.

На підставі викладеного просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Пачута О.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час там місце засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи 01 травня 2019 року між позивачкою - ОСОБА_1 та управлінням будинками «Загорська 26», в особі керуючого управлінням будинками ОСОБА_3 , було укладено договір найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України, за умовами якого управління будинками здало позивачу в користування жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради 6525/18-21 від 23.10.2019, за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області.

Однак, як вбачається з Акту про встановлення факту не проживання громадянина від 21 жовтня 2019 року, складеним після обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та опитування сусідів, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з 09 серпня 2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні з серпня 2016 року, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту рішення 26 квітня 2021 року.

Головуюча О.В. Лемак