РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.

за участю секретаря Романенко І.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на ту обставину, що 21.04.2000 року позивач набув, на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, право власності на ј частину нерухомого майна житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 461,0 кв.м. Співвласником іншої спірної частини домобудівні є відповідач у справі. Житловий будинок літ.А та літ.а, загальною площею 93,9 кв.м., складається з: житлова кімната №3 площею 26,9 кв.м., передпокій №4 площею 15,1 кв.м., житлова кімната №5 площею 8,5 кв.м., житлова кімната №6 площею 8,5 кв.м., коридор І площею 8,6 кв.м., коридор ІІ площею 7,9 кв.м., кухня ІІІ площею 15,8 кв.м., санвузол ІV площею 2,6 кв.м. Крім зазначеного позивач володіє будівлями та спорудам в складі: прибудова літера а площею 43,0 кв.м., сарай літ.Б площею 8,1 кв.м., сарай літ.В площею 6,0 кв.м., сарай літ.Д площею 4,0 кв.м., навіс літ.Г площею 7,4 кв.м., туалет літ.Ж площею 1,9 кв.м., душ літ.Е площею 1,9 кв.м., водопровід №1, огорожа №2, огорожа №3, ворота №4, вимощення І. Позивачем упродовж всього часу здійснювався ремонт житлового будинку. Відповідач був згоден на проведення ремонтних робіт та користувався відремонтованими приміщеннями. Так, було відремонтовано дах, пофарбовано фасад будинку, проведена реставрація 8 вікон та заміна на інших на нові дерев`яні та металопластикові, замінено водопровід, проведена каналізація будинку, замінено електропроводку, електролічильник, розетки, вимикачі, світильники, замінено ворота та облаштована огорожа, змінено та проведено утеплення вхідних дверей на металеві з замками, здійснено реставрацію дверей та дверних коробок, здійснена штукатурка, пошпакльовано та пофарбовано стіни та стелі в будинку, влаштовано підлоги ковроліном, лінолеумом та плінтусами, пофарбовані батареї та труби, облаштована вентиляція та витяжка, проведено облицювання стін і підлоги плиткам керамічними, встановлено кондиціонер, новий котел опалення, пофарбовані труби та батареї, проведено реставрацію та інше. Відповідно висновку експерта вартість домоволодіння станом на 28.09.2018 року становить 251288,00 грн. В переліку робіт (додаток №1 до висновку) питома вага вартість відремонтованих будівель та споруд домобудівні в її загальній вартості становить 43%. Таким чином, в результаті перерахунку спеціаліста частка позивача у майні - житлового будинку складає 68/100 або 134 572,00 грн. Після звернень до відповідача, позивач не отримав згоди на поділ майна в натурі. Висновком судового експерта №89 від 28.09.2018 року надано декілька варіантів розділу домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою. З урахуванням поліпшень, які були здійснені позивачем, останній вважає, що варіант розподілу житлового будинку АДРЕСА_2 є найбільш прийнятним. У зв`язку з викладеним, позивач просить збільшити частку позивача у праві власності спільної часткової власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та визначити її у розмірі 68/100. Виділити в натурі в окрему інвентарну одиницю належне позивачу нерухоме майно в АДРЕСА_1 , а саме частину будинку літ.А в складі: 1-3 житлова кімната площею 26,9 кв.м., літ. а в складі: І-коридор площею 8,6 кв.м., ІІ- коридор площею 7,9 кв.м., ІІІ кухня площею 15,8 кв.м., санвузол ІV площею 2,6 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., житлова площа 26,9 кв.м., а також господарчі будівлі та споруди: Ѕ частина водопроводу №1, ј частина огорожі №2, ј частина огорожі №3, ворота №4, ј частина вимощення І. Визнати право приватної власності на частину будинку літ. А в складі: 1-3 - житлова кімната площею 26,9 кв.м., літ. а в складі: І-коридор площею 8,6 кв.м., ІІ- коридор площею 7,9 кв.м., ІІІ кухня площею 15,8 кв.м., санвузол ІV площею 2,6 кв.м., загальною площею 61,8 кв.м., житлова площа 26,9 кв.м., а також господарчі будівлі та споруди: Ѕ частина водопроводу №1, ј частина огорожі №2, ј частина огорожі №3, ворота №4, ј частина вимощення І, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1 . Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 31280,00 грн. в рахунок компенсації зменшення частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 461 кв.м. відповідно запропонованому спеціалістом фактичного порядку користування (додаток до висновку №11). Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2020 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою суду від 27.03.2020 року прийнято вказану справу до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.

Відповідач надав до суду відзиву на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.ОСОБА_3 з доводами, викладеними в позовній заяві ОСОБА_1 не погоджується, позов вважає необґрунтованим. ОСОБА_1 , заявляючи таку вимогу як збільшення його частки у праві власності, фактично просить визначити частку ОСОБА_3 32/100, тобто значно менше, ніж частка яку остання набула у право власності у визначений законом спосіб, при цьому договір, на підставі якого остання набула права власності, недійсним не визнавався. Тому відповідач вважає, що задоволення таких позовних вимог, приведе до незаконного позбавлення права власності ОСОБА_3 . Крім того, відповідач вважає, що фактична зміна розміру її частки не відповідатиме критерію справедливості, оскільки при набутті права власності на підставі договору, відповідач розраховувала на отримання у власність саме предмету зазначеного в договорі і дала згоду на прийняття дарунку саме на вказаний предмет, тому зміна дарунку, є нічим іншим як суттєвої зміною умов укладеного договору, у спосіб, що не передбачений законом. ОСОБА_3 вважає, що позивачем не обґрунтовано в розумінні ст.357 ЦК України заявлено вимоги щодо збільшення частки у праві спільної часткової власності. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним упродовж всього часу здійснювався ремонт житлового будинку і відповідач був згоден на проведення ремонтних робіт. Проте, як вбачається з матеріалів справи, докази якими позивач обґрунтовує поліпшення спільного будинку даються за період з 2004 року по 2015 рік тобто на час коли відповідач не була співвласником будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому позивач зазначає, що відповідач був згоден на проведення ремонтних робіт. При цьому, доказів, що попереднім співвласником ОСОБА_5 за життя була надана згода на здійснення позивачем поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, з метою збільшення його частки у праві власності на спадкове майно позивачем не надано. Відповідач зазначає, що корисна площа спірного будинку не збільшилася, а ремонт даху, фарбування фасаду будинку, реставрація вікон та інше не приводить до збільшення частки у спільному майні. До того ж, позивачем не надано належних доказів, що ремонт будинку, про який він вказує у позові, був зроблений саме за його кошти. ОСОБА_3 зазначає, що нею також здійснювався ремонт будинку. Позивачем не проводився будь-який ремонт, що вбачається з копії фото. З огляду на зазначене, ОСОБА_3 вважає, що позивачем не дотримано умов ст.357 ЦК України, щодо можливості збільшення його частки. Вимога позивача про збільшення його частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за вказаною адресою є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. За таких обставин, інші (похідні) позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити в повному обсязі. Зазначили, що доказів того, що поліпшення житлового будинку було здійснено за згодою другого співвласника не має, право власності на земельну ділянку позивачем оформлено не було.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що відповідач не згоден на збільшення частки позивача, ця вимога є безпідставною, можливості виділу у натурі його частки у праві власності ј відповідно до висновку експертизи не має. Крім того, відповідачу належить право власності на ѕ частини земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, правових підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою не має.

Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №145699664 від 16.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ј частина нерухомого майна житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування частки в праві власності на житловий будинок від 26.06.2017 року ОСОБА_5 передала, а ОСОБА_3 прийняла у дар належні дарувальнику на праві приватної власності ѕ частки в праві власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд під номером АДРЕСА_3 , та ѕ частки земельної ділянки, площею 0,0456 га кадастровий номер :26:002:0054, яка належить дарувальнику на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №083181, виданого Херсонською міською радою 19.01.2005 року.

Відповідно до висновку експерта №89 за результатами проведення судової будівельнотехнічної експертизи, складеного 28.09.2018 року експертом ОСОБА_6 за зверненням ОСОБА_1 щодо реального поділу об`єкту нерухомості в натурі, питома вага вартості ремонтних робіт в вартості садиби АДРЕСА_3 , вказаних в наданому переліку, складає 42,81% = 43/100. Розподіл житлового будинку АДРЕСА_3 площею приміщень 93,9 кв.м. в частках ѕ та ј з дотриманням вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» не надається за можливе, так як співвласнику з часткою ј причиняються приміщення площею 23,47 кв.м., що менше 30 кв.м., регламентованих вказаним ДБН. Розподіл будинку можливий лише з відступом від вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» та відхиленням від розміру часток в праві власності. З урахуванням об`ємно-планувальних рішень житлового будинку, пропонується два варіанти поділу домоволодіння АДРЕСА_3 , з відступом від розміру часток в праві власності на домоволодіння та відступом від вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».

Статтею 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А частиною 1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною першою ст. 321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.1,2 ст.328 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки управі спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які неможна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Як вбачається з матеріалів справи, докази якими позивач обґрунтовує поліпшення спільного будинку даються за період з 2004 року по 2015 рік тобто на час коли відповідач ОСОБА_3 не була співвласником будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідач набула право власності на майно 26.06.2017 року. При цьому, позивач зазначає, що відповідач був згоден на проведення ремонтних робіт. Однак, доказів, що попередній співвласник ОСОБА_5 за життя була надана згода на здійснення позивачем поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, з метою збільшення його частки у праві власності на спадкове майно, позивачем не надано.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок.

Позивачем зазначено в позові, що ним упродовж всього часу здійснювався ремонт житлового будинку, а саме відремонтовано дах, пофарбовано фасад будинку, проведена реставрація 8 вікон та заміна на інших на нові дерев`яні та металопластикові, замінено водопровід, проведена каналізація будинку, замінено електропроводку, електролічильник, розетки, вимикачі, світильники, замінено ворота та облаштована огорожа, змінено та проведено утеплення вхідних дверей на металеві з замками, здійснено реставрація дверей та дверних коробок, здійснена штукатурка, пошпакльовано та пофарбовано стіни та стелі в будинку, влаштовано підлоги ковроліном, лінолеумом та плінтусами, пофарбовані батареї та труби, облаштована вентиляція та витяжка, проведено облицювання стін і підлоги плиткам керамічними, встановлено кондиціонер, новий котел опалення, пофарбовані труби та батареї, проведено реставрацію та інше. Позивачем не надано належних доказів, що ремонт будинку був зроблений за його кошти.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів підстав для збільшення свої частки у праві власності на домоволодіння, а саме здійснення поліпшення спільного майна, яке не можна відокремити, та яке зроблене ним своїм коштом, а також згоди іншого з співвласника відповідача по справі на таке поліпшення, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в частині зміни частки у праві власності на домоволодіння.

Також, виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

При виділі частки із спільного нерухомого майна або при його поділі співвласникам має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України.

Системний аналіз статей 181, 183, 358, 364, 367 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку (квартири), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку (квартири) із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку (квартири) в ізольовані приміщення, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суду не надано належних, достовірних та допустимих доказів, в тому числі такого висновку судово-технічної експертизи, відповідно до якого виділ у натурі частки із спільного майна позивача є можливим з зазначенням частки позивача у праві власності із зазначенням приміщень та споруд, які складають цю частку у праві власності, та можливий варіант користування земельною ділянкою, який би відповідав такому варіанту виділу частки.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог.

За правилами ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню останньому, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 141, 158, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділ в натурі частини житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 14.06.2021 року.

Суддя С.І. Майдан