Справа № 643/9357/19
Провадження № 2/643/331/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021

08 червня 2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про регресну грошову вимогу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, яким остаточно просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 45000 грн., сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 , яка знаходиться у спільній власності сторін; проценти за користування грошовими коштами позивача у розмірі 2653грн.; моральну шкоду у розмірі 23615грн. та витрати пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 21.06.2019 відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.07.2019 визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06.12.2019 цивільну справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Вимоги позову позивач мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 16.01.2015 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме 1/2 частки за ОСОБА_1 та 1/2 за ОСОБА_2 . Не зважаючи на те, що квартира знаходиться у спільній частковій власності сторін, позивач єдиний сплачує заборгованість за комунально-житлові послуги. Позивач у вказаній квартирі не проживає, в зв`язку з тим, що працює і проживає в США. Відповідач зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі зі своєю неповнолітньою донькою. Позивач також повідомив, що в рахунках від комунальних служб постійно існує значна заборгованість, яку відповідач не сплачує та накопичує. В зв`язку з чим, позивач змушений самостійно сплачувати послуги, щоб виключити можливі судові спори з комунальними службами та звернення стягнення на майно позивача. Комунально-житлові платежі позивач сплачує через свого представника ОСОБА_3 , яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Крім того, позивач через дії відповідача, які носять тривалий характер, зазнав моральної шкоди, що виявляється у захисті своїх прав, а через проживання в іншій країни, то створює додаткові складнощі та витрати тощо. Моральну шкоду позивач оцінює у 23615грн.

Від представника відповідача надійшли письмові пояснення, із змісту яких відповідач заперечує проти вимог позову повністю. Свої заперечення обґрунтовує тим, що між сторонами позову не укладено договору на утримання квартири та вони не є солідарними боржниками, тому відповідач не є боржником перед підприємствами, які надають житлово-комунальні послуги. Визнання відповідача боржником на розсуд позивача вважає незаконним.

Представник позивача надав до суду письмову відповідь на письмові пояснення представника відповідача, у яких заперечує проти них повністю та просить не брати їх до уваги, через їх необґрунтованість та безпідставність.

Позивач надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позивач також надав лист, підписаний ним у присутності нотаріуса, у якому він підтверджує, що позовну заяву та додатки до неї він підписав особисто. Представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Відповідач, його представник в судове засідання не з`явились, проти позовних вимог заперечували.

Суд, вивчивши доводи позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що 16.01.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В., реєстраційний № 48, 49, відповідно до умов якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у свою власність трикімнатну квартиру, кожний по 1/2 частки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.11).

Такий факт підтверджено довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.04.2016 № 57325472.

Отже, сторони є власниками зазначеної квартири по Ѕ частини, кожний (т.1 а.с..12,13).

Із довідки ЦНАП від 19.11.2019 вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Цивільний кодекс встановлює обов`язок власника утримувати майно, що йому належить. Кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який зробив необхідні витрати на утримання квартири, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування.

Після реєстрації права власності у ОСОБА_2 виникло зобов`язання брати участь у витратах на утримання квартири, у сплаті обов`язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з квартирою, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності.

Із копій рахунків від КП «Харківводоканал», КП «Харківські теплові мережі» та ТОВ «Мегаінвестбуд» вбачається, що має місце заборгованість за надані комунальними службами послуги по квартирі АДРЕСА_1 (т.1а.с.19-30,142-155 ) .

В матеріалах справи є копія довіреності від 13.04.2016, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Ємельяновою І.Г., реєстраційний № 3126; 3127, яка підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси, у тому числи виконувати від його імені різні платежі та всюди замість нього розписуватись т.1 а.с.49-52).

Встановлено, що представником позивача провадилась сплата за житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1 , на загальну суму 90000грн., що вбачаєтеся із копії банківських квитанцій (т.1 а.с.15-35,150-156,168-163).

Таким чином, позивачем сплачено житлово-комунальні послуги на загальну суму 90000грн., та має право на стягнення половини сплаченої ним суми з відповідача на свою користь, в зв`язку з тим, що квартира знаходить у спільній часткової власності сторін, кожен з яких володіє по 1/2 частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.12 ЦК України)..

Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька боржників, кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці.

Положеннями ст. 544 ЦК Украйни визначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солярному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Отже, вищенаведене свідчить про те, якщо один із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інший співвласник може здійснити їх самостійно і вимагати від іншого співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутися до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 536 та ч. 2 ст. 625 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, як встановлено вище, позивачем у період з травня 2016 по січень 2020 сплачено 90000грн. за оплату комунальних послуг, наданих у квартирі АДРЕСА_1 , то з відповідача повинно стягнути в порядку регресу на користь позивача Ѕ частину від сплачених коштів, що становить 45000грн., а з урахуванням 3% річних за користування грошовими коштами від 45000грн. за період з червня 2016 по червень 2020 2653грн.

Відповідно до ст. 496 ЦПК України, іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Абзацом першим п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 з подальшими змінами та доповненнями, визначеного, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Частина друга ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самою, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у принижені честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивача, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди від 31.03.1995 № 4).

Позивач просить стягнути з відповідача вчинену моральну шкоду, яку оцінює у 23615грн., посилаючись на те, що через дії відповідача вимушений захищати свої права, а

через проживання в іншій країни, таке створює додаткові складнощі та витрати тощо.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовини і електронними доказами; 2) висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач є громадянином США, в Україні не проживає, при цьому, в обґрунтування своїх доводів про те, що зазнав моральної шкоди та вимог щодо стягнення визначеного розміру моральної шкоди, інших доказів в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України, позивачем не надано.

Між тим, при вирішенні питання про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема, рішення від 28.05.1985 Серія А&96 справа Abdulaziz Cabales fnd Balkandali v. United Kingdom, яким визначено, що деякі форми моральної шкоди, в тому числі емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть доведені чимось конкретним.

Отже, суд, виходячи із принципу доведеності та справедливості, враховуючи моральні страждання позивача, які останній зазнав через невиконання відповідачем обов`язків по утриманню спільного майна як співвласника, визначає розмір вчиненої моральної шкоди в сумі 2000грн., задовольняючи позовні вимоги в цієї частині, частково.

Далі, відповідач в особі свого представника заперечують щодо позовних вимог, посилаючись на те, що між співвласниками вищевказаної квартири не укладено договору на утримання спільного майна та відповідач не є боржником перед комунальними службами, а з позивачам не є солідарними боржниками.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обв`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Сторони, як співвласники, перебувають у договірних відносинах з комунальними службами міста і повинні здійснювати оплату наданих комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (ст.ст.540,541 ЦК України).

Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту визначені в ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, суд вважає доводи відповідача безпідставними, такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не доведені будь-якими доказами зворотного, контррозрахунку не надано.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), грошову суму у розмірі 45000 (сорок п`ять тисяч)грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проценти за користування грошовими коштами у розмірі 2653 (дві тисячі шістсот п`ятдесят три)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі)грн..

Стягнути з ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь позивача ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві)грн., 80 коп.

В іншій частині вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_4 ; (РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 . (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.О. Сугачова