ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/33/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі - 1. Акціонерне товариство «Альфа - Банк», 2. Державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Урупа Андрій Федорович,

треті особи: 1. ОСОБА_3 , 2. ОСОБА_4 ,

вимоги позивача - про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора,

розглянула заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі по тексту - АТ «Альфа-Банк»), державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Урупи Андрія Федоровича про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав № 4686730 від 18.12.2018, яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк».

Одночасно з позовною заявою позивача позивачем подавалась заява про забезпечення позову, у якій він просив накласти арешт на спірну квартиру та заборонити АТ «Альфа-Банк» вчиняти будь-які дії стосовно квартири.

26.08.2020 суд постановив ухвалу, якою частково задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, наклавши арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду про забезпечення позову, подав на неї апеляційну скаргу, яка на даний час знаходиться на розгляді в Київському апеляційному суді.

Ухвалою 28.08.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 02.03.2021.

01.02.2021 позивачем в особі представника ОСОБА_2 подано нову заяву про вжиття заходів забезпечення позову у спосіб накладення заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно спірної квартири та заборони АТ «Альфа-Банк» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, в тому числі, пов`язані з виселенням, звільнення від особистих речей позивача та членів його сім`ї, вселення будь-яких осіб, позбавленням права користування майном, зняття з реєстрації позивача та членів його сім`ї.

Заява мотивована посиланням на існування реального ризику вчинення банком дій, які будуть перешкоджати здійсненню права користування та володіння родиною ОСОБА_1 , що призведе до їх виселення і тим самим унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

За правилами частини1 статті 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та за результатами дослідження матеріалів справи дійшов висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

Згідно з положенням статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Системний аналіз норм цивільного процесуального закону, які регламентують питання вжиття судом заходів забезпечення позову, дає підстави для висновку, що забезпечення позову в будь-якому разі призводить до обмеження в тій чи іншій мірі суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних з ним осіб задля забезпечення виконання в майбутньому актів правосуддя, а відтак заходи забезпечення позову мають застосовуються лише у разі очевидної загрози невиконання або істотного ускладення виконання рішення суду з урахуванням співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок їх невжиття.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, встановленим частиною 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом даного позову є скасування рішення про державну реєстрацію прав на предмет іпотеки за іпотекодержателем, при цьому суд уже наклав арешт на спірну квартиру визнавши такий захід забезпечення позову належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту порушеного права, оскільки арешт нерухомого майна має такі ж правові наслідки як і заборона вчинення реєстраційних дій.

Що стосується вимог заяви про заборону АТ «Альфа-Банк» та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо спірної квартири, то суд ураховує, що такий спосіб забезпечення позову суттєво обмежує правомочності власникаі між ним та заявленими позовними вимогами відсутній прямий зв`язок, а відтак не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими у цій справі вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що незастосування заявлених позивачем заходів забезпечення позову не призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову про скасування рішення про державну реєстрацію прав,

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: