СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/43/21
ун. № 759/3814/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Фітяк Є.М.,

за участі представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство «КРИМСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Святошинського районного суду м.Києва ухваленим у вище зазаначеній справі 22.05.2015 року, позовні вимоги позивача були задоволені. Судом вирішено : « Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінградським РВ УМВС України в м. Севастополі, 31.12.1998 року) зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, буд.127, ) заборгованість за договором про надання гарантії № 08813G2 від 30.09.2013 року в розмірі 500306 ( п`ятсот тисяч триста шістдесят) грн. 66 коп., з яких: 20138,89 грн. - комісія за управління гарантією, 1899,10 грн. - пеня за прострочення зобов`язань, 249,39 грн. - 3% річних, 2369,28 грн. - інфляційна складова боргу, 475650,00 грн. - штрафні санкції за порушення умов договору про надання гарантії. Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінградським РВ УМВС України в м. Севастополі, 31.12.1998 року) зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (03150, м. Київ, вул. Горького, буд.127, ) судовий збір у розмірі 3654,00 грн.».

Ухвалою 12.07.2016 р. виправлено описки у резолютивній частині рішення "Замість вказаного в 2,3 абз. Резолютивної частини рішення словосполучення: «Леніградського РВ УМВС України в м. Севастополі» виправити та читати «Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі» та замість суми 500306 прописом «п`ятсот тисяч триста шістдесят» виправити та читати суму 500306 прописом «п`ятсот тисяч триста шість».

Своєю заявою про перегляд заочного рішення відповідач просить рішення скасувати та призначити справу до розгляду у загальному порядку посилаючись на факти неявки відповідача у судове засідання із поважних причин - не отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі та позовної заяви з причини окупації території Автономної Республіки Крим, де він проживав на час укладання договору. Про докази, що мають істотне значення для вирішення справи не повідомляє. Однак вважає, що рішення підлягає скасуванню з підстав відсутності такого обов"язкового елементу для настання відповідальності за невиконання договору - вини зі сторони відповідача. Доповненнями до заяви про перегляд заочного рішення адвокат Ракущинець А.А. посилається на невірну оцінку судом договору гарантії, а також на не вірне застосування стягнення як шатрафу, так і пені про що наводиь практику КЦС ВС.

У судове засідання призначене судом на 16.06.2021 р. з"явився представник заявника адвокат Ракущинець А.А., який підтримує заяву про скасування заочного рішення. Про нові докази, які існували на час ухвалення рішення не повідомляє, однак вважає, що для можливості визначення боргових зобов"язань суд повинен, зокрема, врахувати наведену ним практику КЦС ВС за 2018 р.

Розглянувши заяву про перегляд заочного рішення, поновивши строк на звернення із заявою, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що22.05.2015 року Святошинським районним судом м.Києва було ухвалене заочне рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство «КРИМСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ» про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з"явився у судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, необхідним є одночасна наявність трьох обставин: неявка відповідача у судове засідання і неповідомлення про причини неявки (або неявка відповідача у судове засідання, або не повідомлення про причини неявки); не подача відзиву з поважних причин; наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто таких доказів, які не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення, однак існували на цей час.

У судове засідання, призначене судом відповідач не з`явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином - єдиним можливим способом шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Отже, зважаючи на визначення Апеляційним судом м.Києва підсудності справи Святошинському суду м.Києва у якій останнім відомим місцем проживання відповідача було м.Севастополь АР Крим, зважаючи на окупацію території АР Крим, суд вважає, що неявка відповідача, як і не подача ним заперечень, була зумовлена поважними причинами.

Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд керувався як підставами можливості ухвалення такого рішення у відповідності до ч.4 ст.223, ч.1 ст. ст.280 ЦПК України, які не передбачають встановлення або не встановлення судом поважності або неповажності неявки відповідача за відсутності заяви відповідача, яка стосується його неявки, так і процесуальними строками для ухвалення рішення. Тобто визначальним моментом заочного розгляду справи є лише належне повідомлення відповідача.

Судом, який ухвалював рішення, визначено пріоритетним право позивача на захист його інтересів, способом, визначеним ст.4 ЦПК України із застосуванням принципу диспозитивності, визначеним ст.11 ЦПК України, над обставинами не явки відповідача та/або його представника.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року зазначено, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішеннях Європейського суду з прав людини по справі «Пономарьов проти України ( заява №3236/03) вказано: " … сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( mutatis mundis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 36 квітня 2007 року та «Трух проти України», заява №50966/99, від 14 жовтня 2003 року)".

Щодо третьої обов`язкової обставини, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення. Відповідач не повідомляє суд і не посилається на будь-який новий доказ, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, як того вимагає ст.288 ЦПК України. Одне лише посилання на свої заперечення проти доводів позовної заяви не є тією обов`язковою обставиною, яку суд повинен встановити при розгляді заяви про скасування заочного рішення, а саме доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що кожна сторона, маючи обсяг прав, розпоряджається ними щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі (диспозитивність цивільного судочинства - ст.11 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд зважив на наявність доказів в обґрунтування тих вимог, які просив задовольнити позивач, встановив правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин та надав їм відповідну правову оцінку. Інша оцінка таких правовідносин не є метою розгляду заяви про скасування заочного рішення та не може бути підставою його скасування.

З урахуванням поважності причин неявки у судове засідання, та з урахуванням відсутності посилань на такі докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку немає.

Керуючись ст.ст. 287-289 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне підприємство «КРИМСПЕЦОБОРУДОВАНИЕ» про стягнення заборгованості, до про стягнення заборгованості, залишити без задоволення.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України впродовж тридцяти днів. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати проголошення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду , при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць