Дата документу "09" лютого 2021 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Честнєйшої Ю.О., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Каталін Вадим Вячеславович, заінтересована особа Мелітопольський міський відділ міграційної служби УДМС у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, на території України на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року на набрання чинності Законом України «Про громадянство» 13 листопада 1991 року.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Всупереч зазначеному, заявником не додано до матеріалів справи доказів на підтвердження його проживання у м. Мелітополі або Мелітопольському районі в обґрунтування підстав його звернення саме до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлює вимоги до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ч. 2 ст. 318 ЦПК України).

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення" № 5 від 31.03.1995 звернуто увагу на те, що у разі коли в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Заявником зазначено мету, для якої він просить встановити факт проживання на території України, а саме отримання паспорту громадянина України.

Однак заявником не зазначено докази неможливості одержання необхідного йому документу - паспорту громадянина України, та не додано документів, які б підтверджували неможливість отримання паспорту. В матеріалах заяви відсутня відповідна відмова з цього приводу від органів міграційної служби України на його звернення стосовно отримання паспорта громадянина України.

Крім того, заявником не зазначено та не надано жодних інших доказів, окрім довідки з місця проживання, на підтвердження факту постійного проживання на території України.

Також, заявником до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, додано ксерокопію квитанції про сплату судового збору.

У законодавстві не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, заявником не виконані вимоги законодавства в частині надання доказів на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищевикладене, зазначені недоліки позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, тому вважаю необхідним надати представнику заявника строк для усунення зазначених недоліків та надання відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Каталін Вадим Вячеславович, заінтересована особа Мелітопольський міський відділ міграційної служби УДМС у Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без руху.

Надати представнику заявника строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: Ю.О. Честнєйша