Дата документу 22.04.2021
Справа № 334/7291/20
Провадження № 2/334/1161/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Гребенюк А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2020 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , який не є членом її сім`ї, у спірній квартирі фактично не проживає, реєстрація призводить до того, що вона не може отримати субсидію на відшкодування оплати за житлово-комунальні послуги, взагалі перешкоджає користуватися та роспоряджатися квартирою на власний розсуд.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засіданні не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена вчасно за місцем реєстрації, у визначений строк не надала суду відзив на позовну заяву.

Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи, відповідно до ст.. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.07.2014 року та технічним паспортом на квартиру (а.с.6-8, 9-12).

У квартирі АДРЕСА_1 , зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка не є членом сім`ї позивача.

Встановлено, що відповідач зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтвердили свідки в судовому засіданні.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).

У відповідності до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, якщо права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майно.

Судом встановлено, що реєстрація відповідача перешкоджає позивачу здійснювати своє право власності на квартиру.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 27, 76-81, 258, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.