Справа №278/2773/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою якою просить виправити описку у виконавчому листі, виданому для примусового виконання рішення суду від 14 грудня 2020 року у справі за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування заяви остання вказала, що у вказаному виконавчому листі не вказана дата народження дитини (а.с. 30).

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких міркувань.

14 грудня 2020 року суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , у розмірі 2000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до повноліття ОСОБА_3 (а.с. 22).

У вказаному рішенні суд помилково не вказав дату народження дитини, на утримання якої ухвалив стягувати аліменти.

21 січня 2021 року для примусового виконання вказаного рішення стягувачу був виданий виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, предметом дослідження суду у випадку звернення стягувача або боржника із заявою про виправлення описки у виконавчому листі, є факт допущення описки у виконавчому документі під час його оформлення або видачі.

Дослідивши виконавчий документ, суд не вбачає допущених описок при його оформленні або видачі, оскільки у ньому на виконання вимог ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження зазначені усі необхідні та правильні відомості, зокрема й резолютивну частину рішення суду, для примусового виконання якого він виданий.

З огляду на наведене, суд вважає за потрібне відмовити у задоволенні заяви в частині виправлення описки у виконавчому листі.

Разом з тим, суд на підставі ст. 269 ЦПК України вважає за потрібне з власної ініціативи виправити описку саме в рішенні суду шляхом зазначення у резолютивній частині дати народження дитини, на утримання якої мають стягуватися аліменти.

Також суд вважає за потрібне роз`яснити заявнику, що для забезпечення можливості примусового виконання рішення заявнику слід отримати новий виконавчий документ з урахуванням виправленої в рішенні суду описки.

Керуючись ст. ст. 269, 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у виконавчому листі.

Внести виправлення в рішення суду від 14 грудня 2020 року, виклавши третій абзац резолютивної частини в такій редакції:

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2020 року до повноліття ОСОБА_3 ..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік