ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7108/21
провадження № 2/753/5978/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Шаповалової К.В.

за участю секретаря судових засідань Москаленко А.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду заяву ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/7108/21 між суддями від 8 квітня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справа передана судді 9 квітня 2021 року.

Ухвалою суду від 19 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження на 15 червня 2021 року на 11:00 год.

14 червня 2021 року до суду від відповідача надійшла заява (клопотання) про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору. Вказана заява мотивована тим, що як вказав відповідач, позивачка не зверталась до нього із питанням стосовно поділу спільного майна, а саме автомобіля «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_1 , про існування такого спору між ними він дізнався лише з ухвали про відкриття провадження у цій справі. Вважає, що оскільки позивачкою не наведено у позовній заяві доказів щодо існування між сторонами спору з приводу спільного майна, а також з огляду на те, що позивачкою не вживалось будь-яких дій щодо досягнення домовленості між подружжям стосовно поділу майна, спору як такого між ними не існує, що є підставою для закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 15 червня 2021 року відповідач підтримав раніше подану заяву (клопотання) та просив її задовольнити, а провадження у справі закрити.

Представник позивача та позивач у судовому засіданні заперечували щодо закриття провадження у справі, вказали, що позивачка в усній формі зверталась до відповідача із питанням поділу спільного майна - автомобіля, проте це питання між ними вирішено не було. Відповідач одноособово користується вказаним автомобілем, позивачка доступу до нього немає. Вказане питання між сторонами не було врегульовано на день подання позову до суду.

Суд, вислухавши думку учасників справи стосовно заявленого клопотання, вивчивши доводи клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені статтею 177 ЦК України.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предмет спору є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами неврегульовано питання стосовно поділу спільного майна - автомобіля.

Учасниками справи, в тому числі і відповідачем, не надано суду доказів того, що станом на день подання позову чи після відкриття провадження у справі вказане питання між подружжям врегульовано (укладено письмовий договір про поділ майна, відповідачем сплачено позивачу кошти в рахунок її частки у спільному майні, з урахуванням того, що відповідач не заперечував, зокрема у судовому засіданні того, що автомобіль «MAZDA 3» д.н.з. НОМЕР_1 є спільною сумісною власністю подружжя, або подружжям вжито будь-які інші дії, що свідчать про врегулювання питання щодо спільного майна). Не долучення до позовної заяви письмових доказів звернення позивача до відповідача з приводу врегулювання питання поділу майна, не може свідчити про відсутність предмету спору. Крім того, як вказав відповідач у відзиві на позов, він не погоджується із тією сумою вартості спільного майна автомобіля, що була визначена позивачем та не погоджується із обґрунтуванням такої суми.

З урахуванням викладеного, підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору відсутні, а тому заява (клопотання) відповідача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 255, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.В. Шаповалова