У Х В А Л А

04 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 757/42885/19-ц

провадження № 61-1411ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати та

3 % річних у розмірі 2 292 706,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 за невиконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24 листопада 2017 року в справі

№ 370/1226/15-ц 3% річних у розмірі 582 524,00 грн та інфляційні втрати у

розмірі 1 308 640,45 грн; за невиконання постанови Київського апеляційного суду від 18 липня 2017 року в справі № 752/18635/15-ц 3% річних у

розмірі 4 486,00 грн та інфляційні втрати у розмірі 6 323,61 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 січня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

Заявник просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявником отримано 30 грудня

2020 року.

Згідно з частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що скаргу подано 26 січня 2021 року тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України, а клопотання заявника про поновлення строку - задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування апеляційним судом в оскаржуваному рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 760/17673/16, постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 465/5475/15, постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в справі № 910/21683/17, постанові Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 920/240/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Крім того, заявник звернувся з клопотанням про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року,до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що вказане судове рішення підлягає примусовому виконанню, є підстави для зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду

від 23 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року.

Ураховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року,необхідно відмовити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Печерського районного суду м. Києва цивільну справу

№ 757/42885/19-ц за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року,відмовити.

Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 грудня

2020 року, якою залишено без змін рішення Печерського районного суду

м. Києва від 14 липня 2020 року, до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська