Ухвала

16 червня 2021 року

м. Київ

справа № 497/880/18

провадження № 61-9832ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Луцькому районі Волинської області, про стягнення коштів з державного бюджету,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішеньУправління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Луцькому районі Волинської області про стягнення коштів з державного бюджету.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто із державного бюджету на користь позивача грошові кошти в розмірі 64 484,55 грн на відшкодування шкоди, завданої діями/бездіяльністю органу державної влади. Стягнуто з державного бюджету на користь позивача грошові кошти в розмірі 275 077,03 грн на відшкодування шкоди, завданої діями/бездіяльністю органу державної влади. Загальна сума, що підлягає стягненню, складає 339 561,58 грн. Зобов`язано Державну казначейську службу України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, стягнути з держави Україна, в особі державної виконавчої служби України, шляхом безспірного списання коштів з відповідного рахунку державного бюджету України, відкритого в установленому порядку в Державній казначейській службі України, за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 3504030 згідно з додатком № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» на рахунок стягувача ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника Державної казначейської служби України задоволено, рішення Болградського районного суду Одеської області від 15 січня 2019 року скасовано; ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено.

05 червня 2021 року ОСОБА_1 удруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

В силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено, тому відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

ОСОБА_1 скористався передбаченим законом правом на касаційне оскарження судового рішення у цій справі, Верховним Судом постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, після чого заявник повторно подає касаційну скаргу на те ж судове рішення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Також, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, та інше.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Міністерства юстиції України, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Управління Державної казначейської служби України у Луцькому районі Волинської області, про стягнення коштів з державного бюджету відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик