Справа №: 343/2005/20
Провадження №: 2-п/0343/1/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року м. Долина

Долинський районний суд ІваноФранківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_1 , звернувся 01.02.2021 року в суд із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просив визнати, що ним пропущено строки на перегляд заочного рішення з поважних причин та поновити ці строки.

Переглянути заочне рішення, ухвалене Долинським районним судом Івано-Франківської області по справі №343/2005/20 від 22.12.2020 року.

Скасувати заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області по справі №343/2005/20 від 22.12.2020 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.12.2020 року Долинським районним судом Івано-Франківської області було ухвалено заочне рішення у справі № 343/2005/20 за позовом ОСОБА_2 до нього, ОСОБА_1 , про усунення порушення права власності на будинок шляхом виселення.

В судовому засіданні він участі не брав через хворобу, що підтверджується довідкою №436, яка видана Шевченківською амбулаторією загальної практики сімейної медицини. Відповідно,він не мав змоги надати суду свої заперечення на позов. Крім того, він не отримав і рішення суду. Тільки 13.01.2021 року рішення суду отримав його представник - адвокат Кажук В.Б.

Враховуючи той факт, що зі змістом рішення суду він мав змогу ознайомитись лише 14.01.2021 року, просить вважати що ним пропущено строки на перегляд заочного рішення суду з поважних причин.

03 листопада 1994 року між ним, ОСОБА_1 , та позивачкою по справі ОСОБА_2 було укладено шлюб, який вони зареєстрували у селі Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області. У них народилась дочка ОСОБА_3 , яка проживає з ними і на даний час вже є повнолітньою.

У своєму позові позивачка просить ухвалити рішення, яким зобов`язати його усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення з житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить їй на прав власності.

В обґрунтуваннях позовних вимог вона зазначає, що він не є членом сім`ї, оскільки рішенням Долинського районного суду від 27 квітня 2020 року, шлюб між ними розірваний. На даний час вони не пов`язані спільним побутом, не мають взаємних прав обов`язків, і не ведуть спільного господарства. Він також не є наймачем житла чи іншою особою, яка має право користуватися будинком, а його проживання і реєстрація в належному їй житловому будинку створює для неї перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні її власністю.

Після припинення їх шлюбних відносин та зміни власника будинку (раніше будинок належав батькам позивачки), право користування вказаним будинком у нього припинилося. Вона, як власник будинку, має право вимагати від нього усунення порушень її власності на вказаний будинок шляхом виселення, оскільки він не є членом її сім`ї.

Крім того, як зазначає позивачка, він порушує правила співжиття та створює неможливі умови для спільного проживання і своєю поведінкою створюю їй перешкоди в користуванні її власністю через систематичне зловживання ним спиртними напоями. Вона неодноразово зверталася до працівників правоохоронних органів із заявами про притягнення його до відповідальності за вчинення протиправних дій в стані алкогольного сп`яніння щодо неї. З ним проводили профілактичні бесіди, притягали його до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, виносився терміновий заборонний припис стосовно позивачки. Проте вказані заходи на нього жодним чином не вплинули.

Виходячи з інформації, поданої до суду позивачкою, він є страшним алкоголіком, «трутнем», який ніколи не працював, а лише пив і «сидів у неї на шиї», а також систематично порушував її спокій та був постійним сімейним тираном.

З поданих до суду доказів, зокрема рішень про притягнення його до адміністративної відповідальності, дійсно він виглядає злісним порушником сімейного спокою, бо такі адміністративні протоколи щодо нього дійсно були складені. Разом з тим наявність таких протоколів ще далеко не відповідає об`єктивним і реальним обставинам справи.

Як привід до подання даного позову, позивачка вказує на інцидент, який стався 02.10.2020 року, коли він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знову погрожував їй фізичною розправою, обзивав нецензурними словами, ломився у двері будинку, стукав у двері, порушував її та дітей спокій.

Проте як цей інцидент, так і інші, з приводу яких було складено протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності, далеко не повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Допускає, що в окремих із цих випадків він дійсно вживав алкоголь. Проте він не є агресивною людиною, тому навіть в таких випадках він спокійно ішов до себе в кімнату, в якій проживає, в літній кухні і зразу лягав спати, нікого не зачіпаючи. Із цілеспрямованою метою спровокувати його на конфлікт позивачка по справі спеціально приходила і будила його, свідомо провокуючи конфлікт, і відразу, щоб мати докази, знімала його на телефон.

Таким чином, після розірвання шлюбу позивачка поставила перед собою конкретну мету - виселити його з будинку і цілеспрямовано готувала для цього докази, зокрема:скарги про нібито його насильство в сім`ї в стані алкогольного сп`яніння. Коли приїжджали працівники поліції і допитували його, він просто нічого ні стверджував, ні заперечував, бо ніякого насильства не вчиняв, тому не міг зрозуміти у чому його звинувачують. Як виявилось всі ці адмін. протоколи просто потрібні були дружині як аргумент до подальшого виселення його з будинку.

Станом на даний час вони прожили в шлюбі вже більше 25 років. Від одруження і дотепер вони жили в будинку батьків позивачки, тобто все сімейне життя він прожив у «приймах». Всі ці роки разом із дружиною та тещею вів господарство, тримали худобу, разом обробляли земельну ділянку, наводили благоустрій біля хати. Проживаючи в цьому будинковолодінні і вважаючи себе повноправним членом сім`ї, протягом всіх років сімейного життя він брав постійну і безпосередню участь у господарському житті, зокрема:

разом з дружиною, тестем і тещею постійно обробляв город, а також встановив новий паркан біля хати, добудував до літньої кухні ще одну кімнату, в якій зараз проживає, за власні кошти залив фундамент на нову стодолу, збудував нову дровітню, перекрив бляхою хату,здійснив ремонт у всіх кімнатах житлового будинку, зокрема встановив підвісні стелі, поклеїв мокрі шпалери, у літній кухні вимурував кахельний обігрівач, провів до будинку воду і каналізацію, добудував прибудову до хати розміром 5.60x2.80 метри, куди він особисто вклав близько 15 000 гривень .

Він є інвалідом 3-ї групи (внаслідок аварії в 1991 році він отримав 9 переломів). Незважаючи на це, він все життя постійно працював на роботі, що підтверджується копіями трудової книжки. Таким чином, крім пенсії по інвалідності він отримував і зарплату. Ще близько 15 років тому він віддав дружині обидві банківські картки: зарплатну і пенсійну, а сам періодично просив у неї гроші на дрібні покупки. Так було аж до розірвання шлюбу.

Вони 25 років прожили в шлюбі в будинку, який належав батькам позивачки, а потім в порядку спадкування перейшов їй. Протягом всіх років, проживаюча у цьому будинковолодінні, разом із сім`єю вкладав кошти і власну працю саме в нього, бо іншого житла в нього не було і нема на даний час.

З осені 2019 року в нього погіршився стан здоров`я, підвищився артеріальний тиск до 220/140. За станом здоров`я він не міг працювати, звільнився з роботи, тобто для сім`ї почав давати менше коштів, як раніше, що й викликало роздратування у дружини, а особливо в її сестри, яка всі роки вмішувалась у їх сімейне життя, тому вони й почали провокувати його на конфлікти.

Головною причиною, з підстав якої позивачка хоче виселити його з житлового будинку є зловживання ним спиртними напоями. Не заперечує, бо дійсно раніше такий факт мав місце. Проте, щоб остаточно позбавитись цієї шкідливої звички, ще наприкінці грудня 2020 року він пройшов лікування від алкогольної залежності у медичному центрі в місті Івано-Франківську. Таким чином з 21 грудня 2020 року він не вживає жодних алкогольних напоїв і для себе категорично постановив більше ніколи їх не вживати. Отже, станом на сьогоднішній день повністю відпала причина, з підстав якої позивачка хоче виселити його з дому.

Він не зазіхає на право власності позивачки на її будинковолодіння, просить залишити йому можливість проживати в одній кімнаті літньої кухні, де він проживає і на даний час. У цьому будинковолодінні він прожив все своє свідоме життя. Іншого житла ніколи не мав, тому йому за умови виселення нема куди піти жити. Як інвалід III групи заробити на окреме житло він не зможе, тому просто доведеться бути на вулиці. Він гарантує, відсутність з його боку будь-якої провокації конфлікту в майбутньому, а також не буде вживати жодних алкогольних напоїв.

Як член сім`ї (зять) він був зареєстрований у цьому будинку на законних підставах з часу укладення шлюбу з позивачкою за згодою її батьків, які на той час були власниками цього господарства. Сам факт розірвання шлюбу позбавляє його статусу члена сім`ї позивачки, але не позбавляє права на проживання в будинку, тим більше в окремій кімнаті літньої кухні, що ніяким чином не буде обмежувати права його колишньої дружини.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , та його представник адвокат Кажук В.Б., вимоги викладені в заяві підтримали, просили її задоволити.

Позивачка ОСОБА_2 , та її представник адвокат Оленин О.Ф. в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, вважають, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом про розгляд справи. На засідання відповідач не з`явився, причини своєї неявки не повідомив. Подача заяви про перегляд заочного рішення , на їх думку, є зловживання ОСОБА_1 своїми правами.

Суд, вислухавши думку учасниківв процесу, дослідивши та оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, вважає, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року по справі №343/2005/20 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень права власності на будинок шляхом виселення задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_2 у користуванні будинковолодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 шляхом виселення із вказаного будинковолодіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , 840,80 гривень сплаченого судового збору згідно квитанції.

Дана справа розглянута судом в порядку заочного провадження у відсутності відповідача.

Як слідує із матеріалів справи, копія заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 року у цивільній справі №343/2005/20 отримано відповідачем ОСОБА_1 14.01.2021 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.55).

До суду з заявою про перегляд заочного рішення відповідач ОСОБА_1 звернувся 01.02.2020 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимоги відповідача про поновлення строків на подачу заяви про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 у цивільній справі №343/2005/20.

В заяві про перегляд заочного рішення зазначено, що відповідач ОСОБА_1 в судове засідання 22.12.2020 року на повторний виклик не з`явився, у зв`язку з поганим станом здоров`я, що також підтверджується довідкою №436 виданою Шевченківською амбулаторією ЗПСМ (а.с.66), а відповідно був позбавлений можливості подати свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, порушені права відповідача, передбачені ст.ст. 43, 49 ЦПК України, зокрема: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; тощо.

Щодо посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивачки необхідно зазначити, що в зв`язку з поважною причиною не прибуття в судове засідання 11.12.2020 року та 22.12.2020 року (хворобою), останній був позбавлений можливості таких процесуальних дій, які мав на меті зробити, якщо був би присутній на судовому засіданні, а саме подання та витребування додаткових документів та пояснень, які б в ході судового розгляду вплинули на винесення законного та обґрунтованого рішення по справі.

За таких обставин суд вважає заяву про перегляд заочного рішення обґрунтованою, оскільки вона містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення, а тому ухвалене по справі заочне рішення слід скасувати, задоволивши заяву відповідача ОСОБА_1 , та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 280-288 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду - задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Долинського районного суду від 22 грудня 2020 року.

Скасувати заочне рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 грудня 2020 року у цивільній справі №343/2005/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення порушень права власності на будинок шляхом виселення.

Розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання у приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області, м.Долина вул. Обліски 115, Івано-Франківської області на 01.03.2021 року в 10.00 год., з викликом сторін по справі.

Визначити відповідачу п?ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Роз`яснити відповідачу, що згідно ст. 193 ЦПК України, він має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Копію ухвали вручити учасникам провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш