Справа № 638/5572/21
Провадження № 2-з/638/308/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

при секретарі Овчаренко К.В.,

розглянувши заяву Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович (61003, м. Харків, пров. Короленка, 19) про скасування державної реєстрації прав, припинення права власності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

15.04.2021 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, в якій позивач просить:

- скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення літ. «Т-1» загальною площею 28,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 з одночасним припиненням речових прав (реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 33960940).

10.06.2021 до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_1 у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо нежитлового приміщення літ. «Т-1» за адресою:

АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта 101).

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що вказаний спір виник з приводу протиправного виникнення прав на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення літ. «Т-1» по АДРЕСА_2 , а подальше його відчуження наступним добросовісним набувачам зробить неможливим виконання рішення суду, тобто можуть здійснюватися дії щодо відчуження вказаного об`єкту з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду вищевказаного позову та ухилення від настання наслідків, передбачених рішенням суду. Також Позивач зазначає, що відчуження спірного майна третім особам негативно вплине на їх права у майбутньому, а у подальшому призведе до необхідності залучення їх до участі у справі, визнання цивільно-правових угод недійсними, а також скасування відповідних рішень державних реєстраторів про реєстрацію речових прав на це спірне майно, що вцілому негативно вплине на строки розгляду справи по суті та затягуванню процесу. Крім того, це порушить права і свободи особи, яка придбає спірне майно.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, відчужити його тощо.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів,

з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Крім цього, як роз`яснено Верховним Судом України у пункті 10 указаної постанови Пленуму Верховного Суду України, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, а відповідач фактично не позбавлений користуватись спірним майном за винятком відчуження такого.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається зі змісту позовної заяви предметом спору є протиправність виникнення прав на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення літ. «Т-1» по АДРЕСА_2 , а предметом позову - є вимога про скасування державної реєстрації прав та припинення права власності на спірний об`єкт.

Враховуючи зазначене, те, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 є власником спірного нерухомого майна, має об`єктивну можливість вільно розпорядитися ним на власний розсуд у будь-який час, зокрема в будь-який час укласти правочин та відчужити спірне майно третім особам, суд приходить до висновку, що забезпечення позову шляхом заборони

ОСОБА_1 у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу, застави тощо) щодо спірного об`єкта є достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі, оскільки не застосування вказаного заходу може призвести до ускладнення виконання рішення суду у даній справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу, застави тощо) щодо спірного об`єкта, суд виходить з того, що між сторонами виник спір, забезпечення позову у спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що застосований захід забезпечення позову є тимчасовим заходом.

Керуючись ст. ст.149-153, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо нежитлового приміщення літ. «Т-1» за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта 101).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Стягувач: Харківська міська рада, , юридична адреса: майдан Конституції,7, м. Харків, 61003

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Т.В. Штих