Провадження № 2/641/1581/2021 Справа № 641/2402/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зелінської І.В.,

за участю секретаря Шевченка С.О.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 ..

Просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.08. 2004 року міським ВРАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1394, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 , а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з 31.03.2021 року до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 28.08.2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, сімейне життя не склалося через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, що стало причиною фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе.

Від шлюбу мають двох дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.04. 2021 року позовну заяву залишено без руху, у встановлений судом строк позивач недоліки позовної заяви усунула.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив проводити розгляд справи за його відсутністю.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28.08.2004 року міським ВРАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис 1394, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_3 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане 28.08.2004 року міським ВРАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції).

Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 27.12.2005 року міським ВРАЦС №3 Харківського обласного управління юстиції), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане повторно 23.07.2019 року Харківським міським ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області).

За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з тим, що позивач просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 , суд залишає їй вказане шлюбне прізвище.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

Уст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно з ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч.ч.2,3 ст.183 СК України встановлено, що у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені обставини не спростовані відповідачем.

Відповідач проти задоволення позовних вимог, в тому числі щодо розміру аліментів, не заперечував.

Враховуючи вищевикладені обставини, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, суд вважає можливим позовну заяву в цій частині також задовольнити та стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.03.2021 року до досягнення дітьми повноліття.

За змістом ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що рішення винесене на користь позивача та з урахуванням того, що позивач за подачу позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у сумі 908, 00 грн., суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., а також, з урахуванням того, що позивач відповідно п.3 ч.1ст. 5до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів, стягує з відповідача на користь держави судові витрати за подачу позову про стягнення аліментів у розмірі 908,00 грн..

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 84, 89, 141, 264-265, 274-279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 серпня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис за № 1394 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_3 .

Стягувати зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2021 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів зі ОСОБА_2 в межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу позову про розірвання шлюбу у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позову про стягнення аліментів у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2021 року.

Суддя: І. В. Зелінська