1Справа № 335/1849/21 2/335/1372/2021
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
11 червня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Шляніна Анна Олександрівна до ОСОБА_2 , третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -
ОСОБА_1 , в особі адвоката Шляніної А.О., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила наступне.
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 30.09.1993 р. Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів, належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Заповіту після себе не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю за життя майно, а саме, на 1/3 (виходячи з правила про рівність часток) частину квартири АДРЕСА_1 . Його дружина, ОСОБА_5 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , прийняла спадщину фактично, але не оформила своїх спадкових справ.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Заповіту після себе не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавиці за життя майно, а саме: на 1/3 (виходячи з правила рівності часток) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй на праві власності, та 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала їй в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_3 .
Спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 є її донька, позивач, ОСОБА_1 . 03.12.2011 року позивач звернулась до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Її заява була зареєстрована за №1649.
02.02.2021 року державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори Трипольська К.К. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , та на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, у зв`язку з не наданням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме, документів, що посвідчують право власності на майно спадкодавця.
Позивач є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Позивач має право на спадкування 2/3 частин квартири, як спадкоємець 1-ї черги за законом.
Оскільки оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна в позивачки відсутні, нею вичерпані всі можливі правові засоби оформлення спадщини, що змусило її звернутися до суду.
Позивач просить визнати за нею право власності на право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, без фіксації судового процесу, відповідно до якої позивач та її представник позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити проти заочного розгляду не заперечують.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і місце слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, відзиву до позовної заяви суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст.12, ч. 1 та ч. 2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 30.09.1993 р. Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів, належала на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 30.09.1993р. , а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . Оскільки спадкодавцем, ОСОБА_3 , не було складено заповіту, то спадкування здійснюється за законом. Дружиною ОСОБА_3 була ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 . Дружина спадкодавця, яка його пережила, ОСОБА_5 , є спадкоємцем першої черги. ОСОБА_5 прийняла спадщину фактично, будучі зареєстрованою та мешкаючі за місцем відкриття спадщини, в кв. АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Оскільки спадкодавцем, ОСОБА_5 , не було складено заповіту, то спадкування здійснюється за законом. ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 . Таким чином ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги, як донька спадкодавця. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після ОСОБА_5 , шляхом звернення до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін.
03.12.2011 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Її заява була зареєстрована за №1649. Однак, у зв`язку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, 02.02.2021 року державний нотаріус Третьої запорізької державної нотаріальної контори Трипольська К.К. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 після смерті матері, ОСОБА_5 .
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ч.1-2 ст.1223, ч.1 ст.1261 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.
Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак, здійснити це право позивачка не має можливості через відсутність у неї правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до глави 10 п. 4.15 „Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 передбачено, що „видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, право власності позивачки, яке вона має в порядку спадкування, є порушеним.
Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Обрані позивачем способи захисту його права передбачені законом.
Таким чином, порушене право позивачки підлягає захисту у спосіб визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав - в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_5 .
За викладених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.4,12-13,76-82, 247,258-259,263-265,268,280-282, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Шляніна Анна Олександрівна, до ОСОБА_2 , третя особа Третя Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя А.В. Воробйов