Провадження №: 6/755/909/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Шелудько В.А.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву боржника ОСОБА_3 за участю стягувача Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про поворот виконання судового рішення,

в с т а н о в и в:

боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою за участю стягувача Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про поворот виконання судового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що 25 червня 2019 року постановою Київського апеляційного суду заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року скасовано, прийнято постанову наступного змісту: позов Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» 150 366 грн. 45 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» судовий збір в розмірі 228 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. 27 січня 2021 року постановою Верховного Суду касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року задоволено частково: постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у частині вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, нараховані за період із 16 вересня 2011 року до 15 серпня 2014 року у розмірі 2 757,81 євро, та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишити без змін. 31 березня 2021 року постановою Київського Апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково: заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом за період із 16 вересня 2011 року до 5 серпня 2014 року змінити, визначивши до стягнення суму в розмірі 11 947,09 грн. Заяву ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14 000 грн. 09 липня 2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закриття виконавчого провадження, зі змісту якої вбачається сплата ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості грошових коштів у розмірі 311 848,95 грн., виконавчого збору у розмірі 31 184,89 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500,000 грн. З урахуванням уточненої заяви заявник просить здійснити поворот виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц та в порядку повороту виконання стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" грошові кошти у розмірі 149 307 грн. 41 коп., стягнутих при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц.

Заявник в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представництво інтересів здійснювала ОСОБА_1 .

Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги про поворот виконання судового рішення

Представник стягувача ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнала вимоги, підтримала письмові пояснення проти заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

12 грудня 2014 року заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором № 27107С132 від 25 грудня 2007 року у розмірі 100 053 євро 94 євроцентів, 658 410 грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 3 654 грн. (а.с. 122-126, том 1).

Зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва вбачається, що у серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги банк обґрунтовував тим, що 25 грудня 2007 року між ним та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 27107С132 зі змінами, внесеними до нього договором про внесення змін від 12 лютого 2009 року № 27107С132-1 і договором про внесення змін від 13 листопада 2009 року № 27107С132-2, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у сумі 174 000,00 євро, з кінцевою датою повернення до 15 грудня 2029 року для оплати придбання нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , зі сплатою відсотків у розмірі: (12m)+7,19 %, але не менше 11,75 % річних. Позичальник належним чином не виконував зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2010 року у справі № 2-4073/10 з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року № 27107С132 у розмірі 1 871 876,77 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 719 415,83 грн, заборгованість за відсотками - 136 613,68 грн, пеня - 15 847,26 грн. Позичальник заборгованість за кредитним договором не погасив, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2010 року не виконав, у зв`язку чим розмір заборгованості станом на 15 серпня 2014 року становить 100 053,94 євро та 658 410,62 грн, з яких: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 82 281,66 євро; 3 % річних від простроченої суми боргу за кредитом - 15 014,47 євро; 3 % річних від простроченої суми боргу за відсотками за користування кредитом - 2 757,81 євро; пеня за порушення строків повернення кредиту - 438 758,16 грн; пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом - 219 652,46 грн, яку банк з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача.

25 червня 2019 року постановою Київського апеляційного суду заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року скасовано, прийнято постанову наступного змісту: позов Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» 150 366 грн. 45 коп. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» судовий збір в розмірі 228 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити (а.с. 10-14, том 2).

Зі змісту постанови Київського апеляційного суду 25 червня 2019 року вбачається, що враховуючи наведене, ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України», звернувшись до суду із позовом, використав право вимагати дострокове повернення усієї суми кредиту за порушення умов договору, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів та пені, відповідно до статті 1050 ЦК України, про що свідчить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року про стягнення заборгованості а тому позивач вже не може вимагати сплати відсотків та пені на підставі умов договору, оскільки його строк змінився достроковим стягненням. Разом з цим, позовна вимога про стягнення 3% річних від простроченої суми боргу за кредитом, яка стягнута рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2010 року, нараховані з 16 вересня 2011 року по 15 серпня 2014 року підлягає задоволенню відповідно до приписів частини 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки, як пояснили сторони в судовому засіданні апеляційної інстанції, зазначене рішення суду було виконане лише у 2016 році. Оскільки зазначеним рішенням суду від 11 листопада 2010 року з ОСОБА_3 на користь банку стягнуто заборгованість у розмірі 1 719 415,83 грн., 3% річних від зазначеної суми за період з 16 вересня 2011 року по 15 серпня 2014 року складає 150366 грн. 45 коп. Саме така сума штрафних санкцій за ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь позивача.

09 липня 2019 року додатковою постановою Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про відшкодування понесених судових витрат задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14 400,00 грн. (а.с. 38-40, том 2).

27 січня 2021 року постановою Верховного Суду касаційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року задоволено частково: постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у частині вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, нараховані за період із 16 вересня 2011 року до 15 серпня 2014 року у розмірі 2 757,81 євро, та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишити без змін (а.с. 138-145, том 2).

Зі змісту постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2010 року у справі № 2-4073/10, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором від 25 грудня 2007 року № 27107С132 у розмірі 1 719 415,83 грн, проценти за користування кредитом в сумі 136 613,68 грн, пеню у розмірі 15 847,26 грн. Відповідно до наданого банком розрахунку розмір заборгованості за кредитним договором станом на 15 серпня 2014 року становить 100 053,94 євро та 658 410,62 грн, з яких: відсотки за користування кредитом, нараховані за період з 01 серпня 2010 року до 15 серпня 2014 року - 82 281,66 євро; 3 % річних від простроченої суми боргу за кредитом, нараховані за період із 16 вересня 2011 року до 15 серпня 2014 року -15 014,47 євро; 3 % річних від простроченої суми боргу за відсотками за користування кредитом, нараховані за період із 16 вересня 2011 року до 15 серпня 2014 року - 2 757,81 євро; пеня за порушення строків погашення кредиту, нарахована за період із 16 вересня 2013 року по 15 серпня 2014 року - 438 758,16 грн; пеня за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, нарахована з 16 вересня 2013 року по 15 серпня 2014 року - 219 652,46 грн. Доводи касаційних скарг дають підстави для висновку про те, що постанова Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом, нараховані за період із 16 вересня 2011 року до 15 серпня 2014 року, у розмірі 2 757,81 євро, та додаткова постанова Київського апеляційного суду від 09 липня 2019 року підлягають скасуванню із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в іншій частині постанова Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року підлягає залишенню без змін.

31 березня 2021 року постановою Київського Апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково: заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 грудня 2014 року в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом за період із 16 вересня 2011 року до 5 серпня 2014 року змінити, визначивши до стягнення суму в розмірі 11 947,09 грн. Заяву ОСОБА_3 про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у сумі 14 000 грн. (а.с. 183-186, том 2).

Заявник просить здійснити поворот виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц та в порядку повороту виконання стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" грошові кошти у розмірі 149 307 грн. 41 коп., стягнутих при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц.

На підтвердження заяви надано постанову про закриття виконавчого провадження, зі змісту якої вбачається сплата ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості грошових коштів у розмірі 311 848,95 грн., виконавчого збору у розмірі 31 184,89 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500,000 грн. (а.с. 197, том 2).

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть зводиться до повернення стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Відповідно до частини першої та дев`ятої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з вимогами частини п`ятої статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).

При цьому, частиною десятою даної норми передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Як наголошено в рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003, «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що положення статті 444 ЦПК України, якої в свою чергу передбачають поворот виконання рішення, необхідно розглядати як повернення (виконання) особою, на користь якої відбулось виконання у подальшому скасованого (зміненого) рішення, всього, що було на її користь виконано, тій особі, якою було здійснено таке виконання.

Судом встановлено, що на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва заявником було сплачено грошові кошти у розмірі 311 848,95 грн., однак постановами Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року та від 31 березня 2021 року було стягнуто заборгованість у загальному розмірі 162 541,54 грн. (150 366,45 грн.+228,00 грн. 11 947,09 грн.).

Отже, з урахуванням суми сплачених грошових кошті на виконання рішення суду у розмірі 311 848,95 грн. та стягнутої постановами Київського апеляційного суду від 25 червня 2019 року та від 31 березня 2021 року заборгованості у розмірі 162 541,54 грн., суд приходить висновку про переплату заявником грошових коштів у розмірі 149 307, 41 грн. (311 848,95 грн. - 162 541,54 грн.).

За встановлених обстави заява ОСОБА_3 за участю стягувача Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про поворот виконання судового рішення підлягає задоволенню повністю: допустити поворот виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц. В порядку повороту виконання стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", , юридична адреса: 03150, вул. Антоновича, 27, м. Київ, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 149 307 (сто сорок дев`ять тисяч триста сім) грн. 41 коп., стягнутих при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц.

Керуючись ст. ст. 444, 445 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

заяву ОСОБА_3 за участю стягувача Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про поворот виконання судового рішення задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц.

В порядку повороту виконання стягнути з Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", , юридична адреса: 03150, вул. Антоновича, 27, м. Київ, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти у розмірі 149 307 (сто сорок дев`ять тисяч триста сім) грн. 41 коп., стягнутих при виконанні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року у справі № 755/23063/14-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст ухвали складено 16 червня 2021 року.

Суддя Н.Є.Арапіна