Ухвала

18 червня 2021 року

м. Київ

справа №457/450/15-ц

провадження №61-4857ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2020 року в указаній вище справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2021 року поновлено

ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення, касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надання документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції заявником було надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 7 308 грн. Проте, зазначені кошти було сплачено на неналежний розрахунковий рахунок, у зв`язку з чим ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року строк для усунення недоліків було продовжено.

Копію ухвали суду касаційної інстанції від 28 квітня 2021 року направлено на єдині відомі адреси ОСОБА_1 та його адвоката - Шестірікова А. В., які указані в касаційній скарзі.

У травні 2021 року поштове відправлення адресоване ОСОБА_1 разом із копією ухвали, повернулось до Верховного Суду, з відміткою у довідці про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

У червні 2021 року поштове відправлення адресоване адвокату

ОСОБА_1 - Шестірікову А. В. разом із копією ухвали, повернулось до Верховного Суду, з відміткою у довідці про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Копії ухвал Верховного Суду направлені на єдині відомі адреси заявника та його представника з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте, конверти повернуті з відміткою у довідці про причини повернення «повертається» «адресат відсутній за вказаною адресою» та «повертається» «за закінченням терміну зберігання», тобто повернуто з незалежних від суду причин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Проте, ні заявник, ні його представник не повідомляли суд про зміну адреси свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр). Реєстр - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Таким чином, заявник не був позбавлений можливості ознайомитись з текстом ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року про продовження строку для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду

від 02 квітня 2021 року та усунути зазначені у ній недоліки, проте таким правом не скористався.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа

Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом касаційної інстанції здійснено можливі та залежні від нього дії з метою забезпечення реалізації заявником наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення. ОСОБА_1 та його адвокат - Шестіріков А. В., належним чином повідомлялися про недоліки касаційної скарги та продовження строку на усунення її недоліків, шляхом надіслання на їхні адреси копій ухвал Верховного Суду із зазначенням способу і строку їх усунення.

Заявник указані в ухвалі Верховного Суду від 02 квітня 2021 року недоліки не усунув. В Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду інформація про надходження будь-яких матеріалів від ОСОБА_1 та його адвоката - Шестірікова А. В. відсутня.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 липня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька